56 Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica III, n. 1. 



de ofvan angifna bar jag pa dem fiinnit AstopJiyllum Sell</erl 

 och Stereodon loolyanthos, den sistnamnda pa strandvallarnes en- 

 staka gamla bjorkar. Lika litet som dolomiten hysa grasvallarne 

 nagra nordiska sallsyntheter, om man undantager de pa annu 

 bara flackar pa unga strandvallar fiinna Anthelia nivalis och 

 Polyti'ichum ulpiuum se2)tentrionalp, hvilka derfor tyckas vara 

 tillfiilliga gaster pa elfstranderna. Sasom jag tidigare framhallit, 

 torde de aldre grasvallarnes mossflora, till hyilken de ofvan an- 

 furda sydliga arterna hora, till en del vara aterstoder fran en 

 fordom pa elfstranderna vaxande gles, lundartad formation, som 

 annu star qvar i de mindre bebodda ofre delarne af elfvar- 

 nas lop p. 



Andra formationer, i bvilka man sporadiskt tinner sydliga 

 arter aro : 



Mossangarne ocli videsnaren med Sphagnum laricinum pla- 

 fyphtjllum.f Amblysteginm polygamum och Hylocomium sqiiarrosum, 



lundarne med Astrophyllum nwditim^ Bryum prolifentm och 

 Amhlysteyium serpens, samt 



granmossarne med Splachniim ampullaceum. 



Ingen af dessa formationer byser nagon utpragladt nor- 

 disk art. Deremot tinner man i karren och kalldragen, i de 

 formationer, som utveckla sig direkte iir dem, samt i forsarne 

 och pa blottad jord sa val nordliga som sydliga former. Till de 

 senare hora Sphagnum laricinum, Catharinea teiiella, Meesea 

 longiseta, Discelium nudum, Amhlysteyium fluviatile, A. polyga- 

 nmm, A. Kneiffii, A, palustre och Hypnum rusciforme. 



De fiesta af de arter, bvilka bar betecknats som sydliga, 

 forutsatta for sin invandring, om den skett steg for steg, ett en- 

 dast obetydligt mildare klimat an det nu radande. Ty de inga 

 som vasentliga bestandsdelar i vissa formationer i trakterna nar- 

 mast soder om polcirkeln d. v. s. i porsens och klibbalens re- 

 gioner inom den skandinaviska florans omrade. Men andra fin- 

 nas, som angifva att klimatet nagon tid torde bafva varit ansen- 

 ligt mildare an nu, emedan de numera aro allmiinna bestands- 

 delar i vegetationen blott i Finlands och Skandinaviens sydligare 

 delar eller i mellersta Europas bergstrakter. Af dessa arter iiro 

 blott tvanne funna i forsarne, alia de ofriga pa klippor, saledes 



