4 Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica III, n. 2. 



mycket andamalsenlig. Med sladhafven erhoU jag vanligen hun- 

 drade- och tusendetals crustaceer i hvar hafning, hvarvid de sma 

 djuren bildade en tjock massa i hafvens botten. Deremot inne- 

 holl den aldrig nagon gyttja. — For att bestamma temperaturen 

 i de djupare vattenlagren anvande jag en Negretti & Zambra 

 ,,deepsea" termometer, som direktorn for meteorologiska central- 

 anstalten i Helsingfors, Herr K. Nordenskiold, godhetsfullt stallt 

 till mitt begagnande. 



I vara storre sjoar kan man skilja mellan tre olika regioner 

 (man kunde afven kalla dem stdndorter), hvarochen med sina 

 saregna naturforhallanden och sin fauna. Dessa regioner aro 

 strand regionen, den pelagiska region en och bot- 

 tenregionen. 



I storre sjoar ar strand regionen den till sina fysiska 

 egenskaper mest omvexlande, beroende pa bottnens beskaffenhet, 

 lutning, narvaron eller franvaron af vegetation, dennas beskaffen- 

 het. m. m. Dess crustacefauna, som redan lange varit foremal 

 for zoologernas undersokningar, ofverensstammer narmast med 

 faunan uti mindre vatten och ar till artantalet betydligt rikare 

 an de foljande regionernas. Denna regions fauna kallas strand- 

 fauna (littoral fauna). 



Till den pelagiska regionen hor sjons hela vatten- 

 massa innanfor strandregionen. Till sin fysiska beskaffenhet ar 

 denna region ganska enformig, hvarfor man afven finner, att den 

 pelagisJca faunan ar jemforelsevis fattig j)a arter. Man kan inom 

 denna region skilja mellan ytvattnet och djupvattnet. Det forra 

 varierar under loppet af dygnet och aret till temperatur och be- 

 lysning samt upprores af vindar, det senare utmarker sig genom 

 jemn lag temperatur, svag belysning och vattnets stillhet. Det 

 bildar en ofvergang till foljande region, med hvilken det delvis 

 sammanfaller. Som jag langre fram skall visa, finner man hos 

 OSS en del pelagiska former under hela dygnet i ytvattnet — 

 cm ocksa icke till lika stort individantal om dagen som om nat- 

 ten — , hvaremot andra till dagen alltid draga sig ned till djup- 

 vattnet. 



Till I) otten regionen hor sjobottnen och de narmast 

 denna belagna vattenlagren innanfor strandregionen. Den ut- 



