Nagra utmarkande kannetecken for matarefjarlarne torde 

 annu icke liafva pafunnits. Herrich-Schaffer karakteriserar dem 

 (III i)ag. 5) pa foljande satt: 



Geometricler tiro fjcirlar med horstformiga antenner (kam- 

 tanderna forliindra icke skaftet atf vara horstformigt), odelade 

 vingar, de frdmre med 1, de hakre med hogst 2 hakkantsribbor ocli 

 haWiake, 2 ixilper, mga oceller och frittlefvande larver med 2'^) 

 (fa liafva 4j bukfotter. 



Vidare tillagger ban: De fiesta geometrider hafva ett spans- 

 ligt yttre, d. a. liten, fin kropp, stora. tunna vingar med svaga 

 ribbor, litet biifvud, sma ogon, foga utstaende palper, icke syn- 

 nerligen grof, stundom knapt tydlig tunga, medelmattigt langa 

 ben utan borstbar, baktibier aid rig mer an dubbelt sa langa som 

 laren. Under hvilan aro vingarne utbredda, endast de med tjock 

 kropp bafva dem takformigt boplagda. Manga aro i rorelse en- 

 dast om dagen, andra endast om natten. De forekomma fran 

 tidigt pa varen till langt in i vintern, nagra arter synas ofver- 

 vintra. Larverna lefva aldrig i sallskap, aro icke storatare, blott 

 fa kunna betraktas som skadliga. mera emedan de forstora blom- 

 mor och knoppar. Ingen larv lefver inom andra djurs kroppar, en- 

 dast fa inom lost forenade blad. 



Diirefter angifver H.S., att matarefjarlarne skiljas Mn ofriga hete- 

 rocer-fjiirlar pa foljande satt: 



1. Fran Orneodider och Pterophorider genom odelade vingar ocli fran 

 Pterophorid-slaktet Adactyla^ det enda med odelade vingar, genom att matare- 

 fjiirlarnes baktibier icke aro mer an dubbelt sa langa som bakbenens lar. 



2. Fran Tineider, Tortricider och Pyralider genom hogst 2 fria hak- 

 kantsribbor a bakvingarne. Dessutom hafva Tineider och Tortricider langa 

 och smala vingar samt Pyralider 4 palper. 



^) Da man skiljer emellan biik- och anal-fdtt'"er. 



