A. Poppius, Dendrometridae. 3 



under den geologiska tidsperiod, under hvilken arten uppstar, im- 

 pulser till afvikelser traffa alia 3 utvecklingsstadierna. Att under sa- 

 dana forhallanden afvikelserna blifva olika stora under de skilda sta- 

 dierna ar naturligt, och i foljd haraf afvika soraliga arter fran hvar- 

 andra mera under larv-, andra mera under pupp- eller imagostadiet. 

 — Under den geologiska tidsperiod, som ar erforderlig, for att ett 

 nytt slakte skall bildas, anser Weismann, att orsaker, som fram- 

 kalla forandringar, i ungefar lika grad intraffat under larvstadiet 

 som under imagostadiet, till foljd hvaraf de skilda genera afvika 

 fran hvarandra ungefar lika raycket i larv- som i imagostadiet. 



Vid storre systematiska grupper, sasom familjer o. d. afta- 

 ger parallelismen ater, sa att an larverna, an fjarlarne aro mera 

 formforvandta. Orsaken hartill anser Weismann vara den, att en 

 ny grupp af hogre systematisk rang bildas, forst da ett sadant 

 organ bar undergatt forandring, som bar den fysiologiska ocb 

 morfologiska betydelse, att detsamma i foljd af inbordes korrela- 

 tionen organen emellan i sin tur varkar pa en storre del af krop- 

 pen. Nu kunna orsaker till forandringar af dylika typiska organ 

 an hafva traffat mera larvstadiet, an ater mera imagostadiet ocb 

 salunda framkallat en grupp af bogre systematisk rang an mera 

 typisk med afseende a larverna, an mera med afseende a imagi- 

 nes. Orsaken till intradda forandringar i organismen soker Weis- 

 mann i anpassning for forandrade lefnadsforhallanden. Salunda 

 bilda t. ex. dagfjarlarne en ganska naturlig familj med en orga- 

 nisation afsedd uteslutande for rorelse om dagen, under det att 

 deras larver till lefnadssatt ofverensstamma med andra fjarillarver 

 ocb darfor icke i samma man afvika fran ofriga fjarillarver, som 

 imagines afvika fran ofriga fjarlar. 



Weismann omnamner endast pa nagra stallen i forbigaende 

 matarefjarlarne, likval aga bans teorier sin tillampning afven pa 

 dem. Har ar forhallandet raka motsatsen, mot bvad fallet var 

 vid dagfjarlarne, i det att namligen bar larverna bafva en typisk 

 fran andra larver afvikande form, under det att imagines icke 

 aga nagon for dem, i motsats till andra fjarlar, utmarkande egen- 

 bet. Orsaken bartilltorde vara analog med bvad Weismann visar 

 vara fallet bos dagfjarlarne, sasom jag i det foljande skall soka 

 forklara. 



Allmant bekant ar, att fjarillarver pa olika satt aro skyddade 



