i2 Acta Socielatis pro Fauna et Flora Fennica III, n. 1. 



1 — 



livarje art? Jo den, som bast skiiUe forma bibehalla sin karaktar 

 oforandrad, om klimatet i artens liemtrakter skulle foraiidra sig till 

 likhet med det, som nu rader i fiuska Norrbotten. Ett par ka- 

 rakteristiska exempel ma framliallas. Bryitm lyroliferum, som i 

 varmare nejder ar allmao i luistan alia slags skogar, — jag bar 

 sett den i bjJirkskog, granblandskog. granskog, tallblandskog, bok- 

 blandskog, bokskog, ekskog ocb lunddiilder, — bar i finska Norr- 

 botten antraffats eudast i liinddalder. liar denna trakt nagonsin 

 baft ett varmare klimat an nu, sa att lunddalderna egt en an- 

 nan sammansattning an de nu ega, sa skulle den ifragavarande 

 arten dock bafva bort till deras flora. Om klimatet sedermera 

 forsamrades, sa att mangfalden i lundarnes trad- ocb buskbestand 

 inskranktes, sa blefvo dock standortsvilkoren for bottenskiktets 

 vaxter oforiindrade. Samma djupa skugga, samma fuktighet, 

 samma feta mylla ocb samma rika lofaffall fran trad, buskar ocb 

 orter utmarka finska Norrbottens lundar, som t. ex. Blekinges (se 

 Meddel. b. 12, sid. 37 ocb 226). Hvad de ofriga uppraknade forma- 

 tionerna betraffar, saknas nagra belt ocb ballet ocb bafva sanno- 

 likt aldrig sedan istiden funnits i dessa nordliga trakter. Bjiirksko- 

 gen ocb blandskogarne aro ater af en sa flyktig natur, att vege- 

 tationen pa de standorter, som de nu intaga, bar kunnat underga 

 mangen genomgripande foriindring under den langa tid, som en se- 

 kular klimatforiindring erfordrar. I granskog skulle man deremot 

 bafva anledning att vanta Bryum proli/eriim under forutsattning 

 att den under ett forntida mildare klimat varit allmannare, om 

 namligen de granskogar, som nu finnas, bafva bibeballit sig sedan 

 den tiden. Mot ett sadant antagande talar dock bristen pa for 

 granskogarne egna silllsynta arter, — allt detta under den pa for- 

 sok uppstalda forutsiittningen att en klimatforsamring egt rum. 



Ett exempel fran kallare trakter ar Pohlia commutata. I fjiill- 

 trakterna bebor denna art af snovatten genomdriinkt grusjord vid 

 backar, i kalldrag och pa afsatser. Alia dessa standorter maste 

 forvandlas, sa snart klimatet mildras. Snodrifvorna forsvinna, 

 afsatserna bli torrare och backarna fa varmare vatten, som gynnar 

 en sydbgare vaxtligbet. Endast kiillorna bibeballa den kyla, som 

 tyckes vara nodvandig for denna vaxt. Ocb ett kalldrag ar den 

 enda standort, pa hvilken denna art blifvit funnen i vart omrades 

 barrskogsregion. 



