J. p. Xorrlin, Bidrag till Skand. halfons Hieracium-flora. 5 



aas (17—19), Eidet (20), Tyvold (21, 22) och Tonset (23 och 

 24 julij, der sasom namndt arbetena afslutades och hvarefter blott 

 belt korta uppehall gjordes vid Koppang och Eidsvold. 



For att i nagon man askadliggora Hieraciernas upptradande 

 pa anforda orter tillater jag raig bar inledningsvis annu framstalla 

 de allmanna grunddragen af Hieracium-vegetationen pa ifragava- 

 rande stationer jemte nagra topogratiska uppgifter ofver dessas 

 naturbeskaffenbet; for kortbetens skull vill jag barvid begagna 

 mig af de aldre kollektiv benamningarna pa arter eller andra 

 grupper. 



Pa den af mig besokta temligen boglandta, af skiiiergrus da- 

 nade terrangen strax invid Ostersund upptradde pa magrare betes- 

 falt och torra faltbackar samt akerrenar af Piloselloider allmant 

 Cymellae Fr. i 4 eller 5 former, bland dem isynnerhet H. Hrans- 

 bottnivum nog rikligt; deremot var H. pilosella (1 form) ytterligt 

 sparsam och af H. auricula patraffade jag icke ett spar. Archie - 

 racia forekommo allmant och i manga former. 



Langt rikare och mangfaldigare utbildad ar Hieracium-vege- 

 tationen vid Are, som ligger omkr. 1300' ofver hafvet. Dalbott- 

 nen intages har af den smala Are sjon, hvars norra sida omslu- 

 tes af en remsa jemna marker, for det mesta naturliga angar, pa 

 hvilka sedan Areskutans sluttningar folja. Af dessa aro de ne- 

 dersta till storsta delen inhagnade och forete genom sin gronska 

 och plastik en inbjudande anblick; hogre upp (i medeltal kanske 

 500' (3fver dalbottnen) vidtaga betesmarker, bevuxna med gran- 

 skog och aldungar jemte spridda oppna i gront skiftande flackar 

 eller strimmor, hvarpa man slutligen efter en stallvis af bjork 

 eller graal bildad lagskog kommer upp i fjallregionen. 



De gronskande inhagnade sluttningarna, hvilka foretradesvis 

 utgjorde foremal for exkursionerna, aga ansenlig utstrackning, in- 

 tagande Areskutans nedersta sydliga och sydvestra sidor, der de 

 bilda en gordel af vaxlande bredd, som pa ett par stallen ar af- 

 bruten af betes- eller sumpig skogsmark. An resa de sig skarpt, 

 bildande ho^a oafbrutna branter, an ar stigningen langsamare eller 

 stallvis sa lindrig att n. jemna terrasslika ytor uppkomma. Slutt- 

 nini^arna aro ofta, isynnerhet vesterut, rikligen farade af tranga 

 dalder, mellan hvilka branterna framtrada med i allmanhet 

 bredare jemna, men ofta ock smalare afrundade eller alldeles 



