J. p. Xorrlin, Bidrag till Skand. halfons Hieracium-flora. 23 



H. luteolum n — Hier. exsicc. n. 11, 12. 



Sat gracile, tenuiter pilosiim et glandulosum, simplex, sub- 

 virescens, circ. 14 (9—20) cm. altum. Stolones sat tenues et sat 

 longi, heterophylli foliis decrescentibiis, supra laeviter colorati, 

 tomentosi et villosi. Folia brevia obtusa, late oboblonga (vel ang. 

 obovata), prasina, sat tenuia. subtus siibtomentella cana vel cano- 

 virescentia, supra raro — sparsim setosa. Pechmndus (1 — 2, raro 

 3) strictus sat gracilis, sordide lutescenti-fuscus vel piceus. inf. 

 subtomentellus pilis albidis tenellis 3 mm. longis mediocriter — 

 sparsim glandulisque minutis tenellis, superne setulis obscuris 2 

 mm. longis densioribus et glandulis parvis fuscidulis densis — 

 sat confertis vestitus. Involucrum sat magnum, basi ovoidea, 

 obscurum vel canescens subtomentellum pilis obscuris immixtis 

 glandulis mediocriter obtectum. Squamae sat angustae sublinea- 

 res (basales subulatae), longe acutae, obscurae vel sordide oliva- 

 ceae, exteriores anguste marginatae et summo apice denudato 

 obtusulo pallescentes vel saepe viridi-nigrescentes, rarissime sub- 

 rufescentes. Ca?a^^^(Zmm sat magnum, sublute see ns, parum ra- 

 dians; ligulae marginales saepius + laceratae, extus + vittatae. 



Fol. c. 30/3 mm., Inv. c. ^^g, D. 25—29, Lm. .2.3 - 2.4 mm. 



Ifran de foreg. skild genom breda korta pa undre sidan sva- 

 gare ludna blad (af fin textur), smala langspetsade i spetsen vanl. 

 ofargade holkfjalL dunklare blomster. fina bar och mycket sma 

 glandler. Vissa egenskaper, specielt bolkens farg och indument, 

 paverkas ansenligt af standorten. 



o 



Antraffad vid Are, der den ar allm. och stallvis afven teml. 

 rikligt pa nagon mindre fiack. Meraker teml. allm. men sallan 

 i storre mangd. Singsaas, pa en mager sluttning. — Foredrager 

 en nagot friskare standort an de foreg. formerna. 



o 



Vid Are ^Ve niycket sparsamt och ^""^°/7 rikligt blommande. 

 Pa angifne orter upptrader narvarande form alldeles enfor- 



o 



mig. Blott vid Are ofverkom jag en tillfallig aberration fn. har- 

 los med starkt flikiga ligulae) i ett enda exemplar. 



Deremot forekommer vid Tonset en narstaende form, som 

 till holkfjall m. m. liknar foreg., men ar hogre, med nedtill ofta fur- 

 cat stangel och mer utdragna blad; haren aro nagot langre och 

 blomstren dunklare (morkare an hos H. auricnlaj; holkens has 



