30 Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica III, n. 4. 



auricula nog afvikande former, insamlades i enstaka individer fran 

 Leangen och Meraker; holkarne af I ordn. bli inemot 10 mm. hoga. 



Blomfargen hos H. auricula ar bar. liksom annorstades, till 

 intensiteten vaxlande, hvilket forhallande stundom i markbarare 

 grad synes betingas af lokalen, men vanligast dock harrora 

 af eller angifva en systematisk formskilnad. I detta afseende 

 fortjenar specielt omnamnas att vid Dalen (i Foldalen) pa en san- 

 dig backsluttning jemte teml. dunkla former forekommer en lika 

 Ijus H. auricula som den mest Ijusblommiga H. inlosella eller 

 H. macrolepideum ocb bvilken antagligen bor uppstallas som egen 

 varietet (var. loerflavum), dock ej iiteslutande i foljd af blomfar- 

 gen utan afven pa grund af de teml. hoga holkarne med belt 

 smala fjall. Nastan lika Ijusa blomster antraflas hos nagra an- 

 dra former, som mycket spars, forekomma vid Singsaas, Meraker 

 och Tyvold. I sammanhang harmed ma omformalas att denna 

 belt Ijusa blomfarg hos H. auricula ingalunda saknas i flere an- 

 dra ti'akter; exempelvis pa Aland aro dylika former allmanna, 

 hvarom narmare redogorelse pa annat stalle skall lemnas. 



Mot spetsen aro kantblommorna hos H. auricula ofta ehurii 

 blott svagt rodlatta, bvilken egenskap isynnerhet framtrader i 

 det iitbildade knoppstadiet, men ar af nastan ingen betydelse i 

 system, afseende, om ock ej alltid betingad af yttre agentiers in- 

 tlytande. Ofta visa afven och, sasom det synes, oberoende af stand- 

 orten de langre holkfjallen i spetsen mer eller mindre svaga spar 

 af dyhk koloration, men utan att i alhnanhet nagon namnvard 

 systematisk betydelse harmed ar forenad. Hos en form, som vid 

 Drivstuen antraffades pa 3 skilda stallen (i belt sma grupper), 

 framtrader sistberorde egenskap i mer utpraglad grad. De inre 

 holkfjallen aro breda Ijusa bredkantade med vackert Ijusvioletta 

 spetsar, alldeles paminnande om H. cochleati, de yttre aro Ijusa och 

 smala; holken med smal has; blomstren sma (D. 20 mm.), kant- 

 ligulae breda (2.5 ram.); vaxten belt lag. — I sammanhang har- 

 med ville jag franihalla att kantblommorna i bredd vexla ej obe- 

 tydligt (1.8 — 2.6 mm.); denna egenskap betingar dock i allman- 

 bet blott ett alldeles underordnadt formvarde, afven om den i 

 extremare grad upptrader. Samma toide forhallandet vara ocksa 

 hvad blommornas (ligulernas) antal och form betraffar. 



Former med smala, ofta okantade (rattare enfargade) morka 



