36 Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica III. n. 4. 



dens form och farg, som hariinder kan antaga en tydligare bla- 

 gron skiftning. harens antal och langd, och blomstallningen (pa 

 los jord bli grenarne betydligt afskilda och den nedersta sido- 

 grenen + langt aflagsnad) ; vidare pa formen och fargen hos holk- 

 fjallen, som bl. a. framtrada miirkare eller Ijusare med + otydhg 

 kant och hvilkas spets kan bh + tvar eller svagt kolorerad m. m. 

 Afven blomtargen influeras och specielt kantblommornas rodare 

 strimraa, hvilken i skugga ofta narapa forsvinner; likaledes synes 

 stiftets farg ej alltid bli opaverkadt af lokalen, i fall, sasom jag 

 har skal antaga, de i Hier. exs. under n:o 41 utdelade exempla- 

 ren fran en torr grusig brant vid Are ej annataro an en modifikation 

 af den har nedan under namn af var. aureolum upptagna formen. 

 Att slutUgen indumentet pa blomstallning och holkar ej obetyd- 

 ligt modifieras i foljd af yttre infiytanden behofver knapt om- 

 namnas. 



Vidkommande de underordnade systematiskaformerna, sa kunna 

 de ifoljd af annu alltfor ofuUstandig utredning har blott korteli- 

 gen och endast antydningsvis relateras; de synas mig till storre 

 delen ej utgora annat an smarre variation er eller undervarieteter, 

 i det vasendtligaste ofverensstammande med de tinska formerna, 

 men dock i allmanhet ej fullt identiska specielt, med den oster- 

 bottniska i Herb Pil. Fenn. n:o 32, 33 utdelade formen, som ar 

 mer tat- och rikblomstrig och vaxer i tatare grupper an fallet ar 

 med de norska formerna och hvilken skiljaktighet ej torde kunna 

 harledas uteslutande ur standortsforhallanden. 



Vid Are antraffade jag blott en enda form, utmarkt genom 

 sina vanl. fylliga. t. Ijusa i satfran eller guldgult dragande blom- 

 ster af ungefar samma ton som ofvan anfoida var. af suecicum 

 och derjemte afven nagot erinrande om R. chrysocephali ; holken 

 med aggrund bas, holkfjallen t. breda, utdragna. bredkantade, 

 langfjallen trubbiga eller nagot tillspetsade. Till skilnad fran den 

 osterbottniska formen (fran hvilken den ar afvikande genom mer 

 fylliga och mindre Ijusa blomster och tydligare rodstrimmade kant- 

 blommor, ofta mer afskilda inflorescensgrenar, samt vaxtsattj tillater 

 jag mig har upptaga den under sarskild benamning som var. au- 

 reolum. I mina Hier. exs. utdelad sub n:o 40, samma form i mo- 

 ditikationer n:o 42; den redan ofvan papekade modifikationen (n:o 

 41) ar ansenhgt skiljaktig genom trubbiga i toppen toga kolore- 



