J. p. Norrliii, Bidrag till Skaiul. halfons Hieracium-flora. 6 



Are, allman ocli ofta temligen rikligt, isynnerhet pa belt torra 

 platser, der den jemte H. pilosella ofta bestammer platsens af 

 blommor betingade giila farg; och kan da pa af stand latt tagas 

 for H. aiiricula i foljd af blomstrens nog likartade farg och den 

 laga gestalt den bar antager. Ifragavarande form ar afven an- 

 traffad vid Ange och Ostersund (flerstades i narbeten af villan 

 Lugnet). 



H. detonsum * vel var. transbotnicum n. — Hier. exs. n. 72. 



A subsimili H. detonso, cui notis proximum, differt caiile 

 subbumiliore basi fere semper viridi, foliis magis acutis et den- 

 sius iDiliferis, involucris basi rotundata parce stellatis pilis brevi- 

 biis apice canis numerosioribus, squamis exterioribus dorso nigri- 

 cante plerumque conspicue albido- (inferior.) vel dilute marginatis, 

 ramis antbelae parciiis tomentosis et fiosculis dilutioribus saepeque 

 laceratis. 



Are, pa friskare, nagot tufviga marker ganska allman och 

 stallvis i mangd; Ostersund at ,,Lugnet" till pa vagkanter, aker- 



o 



renar och magrare betesfalt allm. och ofta rikligt; Herst. vid Ange. 

 — Pa alia dessa orter alldeles likformig och dessutom ringa in- 

 Huerad af standortsforhallanden. Exemplar med nagot afvikande 

 indument (haren sparsammare men ersatta af rikligare glandler) 

 och mindre tydligt kantade holkfjall samlade af C. J. Lindeberg 

 i Valders, bar jag i tiden erhallit af framl. Lektor J. E. Zetter- 

 stedt (s. n. H. dubiwn var. loubescens) ; en ungefar dylik med fli- 

 kiga kantblommor ofverkom jag i ett exemplar pa en backe vid 

 Meraker. 



Ehuru i vasendtliga egenskaper ofverensstammande med H. 

 detonsum utgor forhandenvarande Hieracium dock tydligeu en 

 egen sjelfstandig form, som i betraktande af den geografiska ut- 

 bredningen mojligen kunde antagas bilda en egen med den fin- 

 ska analogt uppkommen art; emellertid forekomma i mellersta 

 Finland varieteter af H. detonsum i manga afseende liknande 

 denna svenska form, hvarjemte en annan mellanform forekommer 

 i Pitea, i foljd hvaraf utbredningsomradet dem emellan icke ar i 

 storre grad afbrutet. For en tillforlitlig utredning af denna form 

 iiro dock ytterligare undersokningar i nejderna kring Bottniska 

 viken af noden. 



