86 Acta Societatis pro Fauna et P'lora Feiinica III. u. 4. 



Omkring 4 dm. hog; bladen trubbiga, med smfi hvassa naggtander, de 

 yttre bredt ovala — ovala med ofta tviir el. hjertlik bas, de ofre aflangt ovala 

 eller ilggrimda; holkar 11 — 12 mm. lioga med aggnmd bas, t. smala harlosa, 

 bekladda med rikliga svarta lauga glandler ocli sparsamt stjernludd liings de 

 yttre fjallens kanter; liolkfjiill jemnbreda, upptill foga afsmalnande, langfjal- 

 en i toppen ofta l)rimaktiga, stift torrt svartbrimt, pappus brunaktigt. 



Tyvold i bjiirkregionen langs skogskanter ooh pa soloppna 

 marker. — En narstaende form, skiljaktig genom mer tandade 

 blad med foga tvar bas, mer iipprata korgskaft och nagot i brunt 

 skiftande holkar, forekommer vid Tyvold pa steniga stallen all- 

 mant (enligt anteckning). En annan modifikation med uedtill 

 glesharig stjelk ar antraffad i tallskog nedom Tronfjellet (H. 

 Lindberg). 



2. H. *umbe!liferum (Lindeb.). H. murorum var. umhelli- 

 fenim Lindeb. in Hier. Scand. exs. n. 56 och Norg. Fl. — Hier. 

 exs. n. 97 — 99. — Till habitus m. m. lik foreg. och skild huf- 

 vudsakligen genom foga eller icke radierande blomster och lik- 

 fargade stift, som dock efter pressning ofta bli morka; holkfar- 

 gen ar nagot brunaktig, holkfjallen smala, t. jemnbreda, de yttre 

 i kanterna stjernhariga, langfj alien i spetsen vanligen brunaktiga. 



.o 



Tyvold allman, Storlien flerstades, Ann (i Jemtland). 



Stjelken stjernharig, sallan nedtill m°igot harbekladd, 1 — 2-bladig; bla- 

 den ovala el. aggrundt ovala, ofta med tviir el. t. o. m. hjertlik bas, med sma 

 hvassa tiinder; i ofrigt efter lokalen hogeligen vexlande hvad konsistens, 

 tandning, harighet och skaftens' lilngd betriiffar (pa torra stiilleu aro de Iju- 

 sare, rikligen hariga och t. mjuka, pa mer griisbevuxna stallen o. d. morka, 

 sparsamt hariga m. m.)- Korgskaften iiro graludna, mjuka och rikligen be- 

 kladda med t. langa brunsvarta glandler : holkarnaiiro 12 — 13 mm. hoga, omkr. 

 6 mm. breda med ofta tydliga spar af liar ; blomster 36 — 40 mm. i diam. — 

 Pa bordiga stallen blir vilxten iinda till 4 a 5 dm. hog, rikblomstrig med ofta 

 flocklik blomstilllning (Exs. n. 97); pa torra eller magra platser omkr. 3 dm. 

 2 a 3-blomstrig; utseendet ar ofta betydligen skiljaktigt men synes uteslu- 

 tande bero pa lokalen. 



Vid Kongsvold forekommer en form med lagre (10 mm. hoga) 

 holkar, smalare holkfjall; den ar fablomstrig och de rikligen ha- 

 riga kortskaftade bladen ha hjertlik eller pillik bas; ehuru af an- 

 senligt afvikande utseende torde den utgora blott en modifikation 

 af ofvanciterade form i Lindebergs exsiccater. 



Vid Storlien upptrader en annan form med sma holkar och 

 sma svarta glandler, hiirutinnan niirmande sig efterfoljande form. 



