T. P. Xorrliu. Bidrajjr till Skaiul. halfons Hieracium-flora. 101 



^o 



E. H. caesium var. longimanum Hier. exs. n. 123. — Can- 

 lis sat gracilis, laeviter striatiis, inferne unifolius, medio vel infra 

 ramosus oligocephalus. Folia breviter petiolata ovalia vel ellip- 

 tica — ovato-lanceolata, basin versus saepe argute dentata, subtus 

 pilosa. Anthela prolixa et valde laxa, acladio longissimo 

 ramis 1 — 3 erectis saepe approximatis subumbellata. Involucra 

 sat magna et obscura, superne subnuda, squamis sat angustis 

 acutis. Calathidia magna, stylo subobscuro. 



Vid Are teml. allmant. 



Nagot lik foregaende, men skild genom svagt strimmig stjolk, kortare 

 mer liariga blad, dunkla stilt, smalare ocli mer spetsiga holkfjall; i ufrigt 

 liltt igenkiinlig pa den fablomstriga glesa blomstallningen med upprata raka 

 grenar och mycket langa akladier samt stora bloraster. Innefattar mojligen 

 tvenne skilda underordnade former, den ena Exs. 123:a med spridda glandler 

 som forekomma iinnu Kigt ned pa korgskaften ocli brunaktiga liolkar, medan 

 hos den andra (Exs. 123:b) blott spar af glandler forefinnas; derjemte aro 

 bladen intensivare blygra, liolkar morkare jemte skaften med sparsammare 

 stjernludd; mojligen beror olikheten endast pa standorten; der den sednare 

 form en antraffats torde jordmanen varit kalklialtig. 



2. H. fulvescens m., forma. — Hier. exs. n. 124. — Med denna 

 benamning bar jag i de finska samlingarna betecknat en caesium- 

 artad form, utmarkt af Ijusa groftandade blad, stjernluden (upp- 

 till naken) glest glandelbarande barlos hoik med trubbiga Ijusa 

 holkfjall och tydligen brunaktig pappus. En dylik form antraf- 

 fades vid Singsaas pa en backsluttning i teml. mangd och dess- 

 utom pa nagra andra stallen sparsamt- denna form torde dock 

 ej vara fullt identisk med den iinska; den synes afvika genom 

 nagot hogre holkar med aflang has och mindre brunaktig pap- 

 pus, hvilken differens dock kan bero pa aldern. — H. fulvescens 

 ar for ofrigt icke nagon akta H. caesium *), utan tenderar starkt 

 at H. vulgata, bland hvilka min H. lucens'^"^^) star den sa nara 

 att de mojligen kunna forenas till en gemensam omfattande enhet. 



*) Afven Lindebergs i Hier. Scand. exs. n. 60 iitdelade exemplar torde 

 knapt mer hora till den egentliga H. caesium. 



-•'•'-•'j Ljus med vackert gragrona pa undre sidan nagot stjernliariga blad, 

 liolkar breda med sparsamt indument, holkfjall breda med mycket bleka kan- 

 ter. Omfattar nagra smiirre former, af hvilka de typiska ha stiftet afven 

 toiTt gult. Hit torde exx. i Lindeb. exs. n:o 71 (H. vulgatiim v. elegans) 

 och det venstra ex. n. 72 fran Smaland bora foras. 



