J. p. Xorrlin. Bidrag till Skand. hallons Hieracium-tloni. 107 



Vid Singsaas pS- angsmark. Betydligt olik de loreg^ende ocli 

 latt skiljd geuom sina smala mycket kortskaftade blad, oskaftade stjelk- 

 blad, glesa blomstallning ocli glesa blomster; pamiuner nS-got om H. 

 riffida. — Forekommer afveu i Tavastland m. m. ocli skall framdeles 

 utforligare beskrifvas. 



8. Af denna grupp forekommer vid Singsaas slutligen anuu en 

 form, som till kannetecken stS,r mellan H. tenehrosiim och de fore- 

 g^ende; p3. ett frodigt exemplar ar stjelken 5-bladig och uppbar en rik 

 vippa; stjelkbladen iiro breda, de nedre belt kortskaftade, holkfjiillen 

 smala och t. spetsiga. 



II. Blad gpona eller nagot gragrona sagtandade, holkar (breda) jemte 

 skaften rikligen bekladda med fina borsthar men nastan utan glandler. 



1. H. (orarium Lindeb.*?) oligophyllum m. in Hier. exs. n. 

 130, 131. Caulis mediocris — sat crassus, pilosus, superne fioc- 

 cosus, 1- rai'o 2-folius, apice paniciilatus polycephalus. Folia 

 3 — 4, virentia, sat breviter petiolata, exteriora ovalia, superiora 

 elliptica — oblongo-lanceolata., serrato-dentata, costa floccifera; 

 f'ol. caiilin. basin versus insertum evolutum, in caulis medio insert, sat 

 minutum sessile inciso-dentatum. Antliela composita ramis rec- 

 tis pedicellis canotomentellis, fere eglandulosa setulis canis 

 sparse — sat dense vestitis. Involucra lata, basi sat obtusa, vi- 

 ridi-nigricantia, fere efloccosa 1. parce floccifera (in marg. squam. 

 inferior.) pilis sat longis canis abundanter obtecta, glandulis 

 nullis vel solitariis minutissimis. Squamae pluriseriales medi- 

 ocres subulato- 1. oblongo-lineales obtusae vel raro subacutae 

 (superiores), exteriores obsciira, interiores virenti-marginatae. Ca- 

 lathidia magna, lutea, pallesceutia, stylo vivo virenti-obscuro, 

 sicco nigricante; ligulae marginales latae, pappus albus. — Ludit 

 panicula vel laxa acladio + longo, vel densa acladioque brevi. 



Inv. c. — , D. 40—44, Lm. 3,5—4 mm. 



Are, osterut fran stationen allmiint och ofta mycket rikligt 

 pa de sluttningar der harda kalkklippor upptrada. Ostersund. 



Genom sina breda laga rikligen hvithariga holkar och stora 

 blomster samt bristen pa glandler latt igenkanlig; de fa glandler 

 som stundom forekomma, aro mycket sma. — I nordliga Skan- 

 dinavien forekomma flere narstuende former (i Herb. mus. Fenn. 

 upptagna under namn af H. Kimsamoense Wain., H. '^pseudora- 



