116 Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica III. u. 4. 



H. *carti!agineum Fr. — Are flerstades (i ungt knoppsta- 



dium); Storen, pa en sliittning; Singsaas teml. allm. men vanli- 



gen endast i enstaka eller nagra fa exemplar. En narst. form 



fran Storlien. 



Stjelk. t. fin, n. glatt, 4— 8-bladig, 3—7 dm. hog. Blad korta grona 

 fiut sagtaudade ellev n. helbrilddade mot kanterna bekliidda med f i n a korta 

 liar, pa imdre sidan graaktiga och nagot stjeruludna, de nedre skaftade 

 bredt aflanga, de mellcrsta korta, tillspetsade, vid eller ofvan midten bredast, 

 de ofre Mn bred bas iiggruudt-lansettlika pa undre sidan vackert n ii t a d- 

 riga; rotbladen ovala, vid l)lomuingens borjan bortvissnadc. Blomstilllning 

 vanligen vipplik fablomstrig med korta akladier som jemte korgskaften iiro 

 stjernludna, liarlosa med nagon enda glandel, stiindom ilfven bildad af uiigra 

 ia Iran ofversta bladveckeu utgaende t. upprilta grenar med liingre akladier 

 och da spars, stjernluden. Holkar sma (^Ve) i^i^d tvilr bas, morka,4- stjern- 

 ludna samt bekliidda med spridda morka glaudler. Holkfjiill tilltryckta, teml. 

 smala, triibbiga, de yttre enfiirgade. Blomster nagot dunkla, sma (32—33 

 mm. i diam.); ligulae glatta. 



Vexlar blott obetydligt utseende och egenskaper •, sa aro bla- 

 den pa exemplaren fran Are nog Ijiisa och vackert gulaktigt grona, 

 medan de pa exx. fran Singsaas aro morka; allt detta mojligen 

 betingadt af alder och jordraan. — Erinrar i ofrigt till habitus 

 om H. truncatiiiii Lindeb. Hier. exs. n. 45. 



Huruvida ofvan intagna benamning verkeligen afser narva- 

 rande art tillater den korta beskrifningen i Fr. Epicr. icke att 

 afgora: detta namn har har upptagits narmast pa grundaf Alm- 

 qvists reseberattelse, i hvilken H. dovrense "^cartilagineum upp- 

 gifves bland annat fran Storlien och Are (,,ytterst allman anda 

 ned till gardarne" 1. c. pag. 452). 



Vid Tyvold insamlades en form som mojligen hor till H. pro- 

 tradum; exemplaren arc dock alltfor uuga for att kunuua sakrare be- 

 stammas. 



H, (llngulatum Auctt. scand.) ==depllatum Almqv. — Vid Ei- 

 det spars, pa nagra stallen (t. glatt); ett par alldeles narstaende 

 lagvaxta former aro insamlade fran Storlien; sa glatta exemplar 

 som de hvilka inga i Fr. Hier. Eur. exs. antraffades icke af mig. 



Inuan jag gdr ofver till foljande art, vill jag har i forbig^ende 

 p^peka en vid Singsaas icke sallsynt fiirekommande form, som i hog 

 grad likuar H. Friesii Liudeb. men hvilken icke torde hora till H. 

 rigldum. — Stjelk omkr. 4 ^2 ^hn. hog, rikbladig. Blad alia oskaf- 

 tade och likformiga, lint sfig- eller uddtandade, stjeruhS-riga, rent grona, 



