90 Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica III. ri. 4. 



bescentia, oblonga — ovalia, obtusa vel summa acuta, deorsum 

 + dentata. Anthela paniculata composita, acladio vulgo brevi, 

 floccosa, setulis sat brevibus canis ditis immixtis glandiilis 

 pertenellis obscuris obtecta. Involucra humilia, sat lata, 

 basi obtusa, fere eglandulosa et denudata, pilis albis bre- 

 vibus dense — creberrime vestita, squamis sat angustis subu- 

 lato-linearibus acutis fusco-virentibus. Calathidia diluta, dein valde 

 expallida, stylo obseuro, sicco fusco-nigro. 



Are, allman i den stora dalgangen der Arebacken framrin- 

 ner och afven annorstades isynnerhet osterut; den upptrader jem- 

 val ofta i storre niangd. 



Stjelk 3 — 5 mm. hog, groii, fiuharig och pa torra stallen afven stjern- 

 hiden, stimdom iinda till midten grenig. Bladen t. langskaftade, langs rygg- 

 nerven stjernhariga, de ofversta ilggrundt-lansettlika, nedtill ofta hvasstandade, 

 de yttre ovala med tviir eller nagot hjertlik bas, de mellersta vanligen ovalt 

 aflanga stimdom helbraddade, men vanligen nedat naggtandade med i regeln 

 breda laga trubbiga tander som ofta nedstiga pa bladskaftet; nedre stjelk- 

 bladet kortskaftadt spetsigt, mot basen hvasst fliktandadt, pa undre sidan 

 med stjernludd. Blomstallning vanligen sammandragen och oftast fablomstrig 

 jemte fiere eller farre outbildade blomsterknoppar; grenarne utstaende. Hol- 

 kar morka, brunaktigt grona, omkr. 9—11 mm. hoga, 6—7 mm. breda (I 

 ord.), med tvart hopknipen bas som med aldern starkt ansvaller och slutligen 

 blir nagot inbojd; glandler och stjernhar saknas vanligen. Holkljilll gron- 

 brunaktiga enfargade jemnt afsmalnande till en fin spets, som vanligen ar 

 mork, tjarfargad, de innersta sylspetsade. Blomster t. tilta, foga el. icke ra- 

 dierande, pappus hvit (pa frodiga exemplar aro I ord. korgar 35—40 mm. i 

 diam. och kantblommor 3,5 mm. breda). 



Utmarkt genom sina mjuka, nagot gulaktigt grona, tatha- 

 riga blad, hariga blomstallning med mycket spada glandler, sma 

 tathariga holkar nastan utan glandler el. stjernludd, enfargade 

 spetsiga holkfjall och starkt blacknande blommor. Till kanne- 

 tecknen star den emellan H. sagittatum och H. olifjophyllum {Miv 

 nedan); bladen likna till farg konsistens och harighet alldeles ^. 

 sagittati. Ej sallan patratlas exemplar af nog skiljaktiga egen- 

 skaper: med fasta, sparsammare hariga ofta groitandade, mer gra- 

 aktiga blad och med gles vidlyftig blomstallning (flerst.); eller ock 

 med holkar hvilkas bas ar aggrund. ra. m.: men dessa utgora troligen 

 endast modifikationer, till hvilken kategorie afven exemplar med 

 rikligare stjernludd och bladbasen tvar eller hjertlik (pa torra 

 stallen) torde bora foras. 



