40 Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennlca II, n. 4. 



langd fran 1—7 millim.; langdeii varierar dock betydligt t. o. m. 

 pa samraa skaft. Upptill iiro haren morkare, mer glansande och 

 vanligen iifven kortare. Harens tathetsgrad ar hos samma form 

 ej sallan i hog grad varierande; de sakiias for ofrigt antingen 

 normalt eller derigenom att de transformerats till glandler. 



Tillfalligtvis okas pa vissa individer, isynnerhet de klenare, 

 stjernliiddet, medan haren och delvis glandlerna forsvinna eller 

 bli glesare, smarre och blekare, hvarigenom utseendet blir mer 

 hvitaktigt an vanligt. Forhallandet intraffar isynnerhet pa skaft 

 af 2:dra eller 3:dje ordningen. 



Under inverkan af skiljaktiga yttre inflytelser forandras ej 

 mindre indumentet an fargen, dimensionerna, konsistensen, m. m. 

 ansenligt, men ett narmare ingaende pa amnet torde har lampli- 

 gast forbigas. 



Holken (hivolucrum^ anthodlum) lemnar fiere ganska goda 

 kannetecken. Att borja med sarskiljas atskilliga former redan 

 genom holkens dimensioner (bestamda har nedan vid den tidpunkt 

 da blomstren aro utslagna), som pa enahanda plats ofta alldeles 

 icke' eller blott obetydligt variera. Hojden (hos hela komplexen) 

 vexlar mellan 7 och 14.5 millim. och bredden mellan (4.5) 5 — 9 



(—15) mm.; medeltalet ar ^, hvari taljaren angifver hojden och 



namnaren bredden'''). Den storsta variationen i afseende a hoj- 

 den uppgar till 3 a 3.5 mm. eller 25— 27 7oj som dock antraffats 

 blott i ett enda fall 5 vanligen beloper den sig hos de forander- 

 liga till J a 1.5 mm. (= 10— 13 7o) och beror till stor del pa 

 standorten; hos flertalet uppgar den till 4 a 6 7o- Bredden vex- 



*) Hos saratliga finska Piloselloiclece vexlar holkarnes luVjd mellan 6 och 



14.5 mm. och bredden mellan 2.5 — 13(— 15) mm.; bland de sydeuropeiska gif- 



ves det. betydligt lagre holkar (enl. Niigeli aro holkarne hos P. Fussiana och 



P. florentina 3— 4V2 mm. lahga). For betecknande af hojden och storleken ha 



i beskrifningarna folj and e termer anviindts: perhumile, perpusillura, rainutissimnm: 



3.5—5 mm.-, humile, parvura: 5 — 6; sat parvura: 6—7; minusculum, subhu- 



mile: 7—8; mediocre: 8—9; sat magnum, sataltum: 9—11; magnum, altum: 11 



. . 10 



—13 mm., etc. Tjockleken Ur bestUmd enl. foljande relationer: angustissimura -— ; 



angustum — ; sat latum ; latum ; maxime latum 



4.5 6—7 7-8 8-9 



