J. p. Norrlin, Anteckningar ofver Finlands Pilosellae, I. 87 



luddet forminskas eller fortunnas och haren bli finare och gle- 

 sare. Pa solig, naken, los jord bli de storre, isynnerhet med 

 afseende a bredden, mer i gratt eller grablatt dragande (neml. 

 de mer grona) och ofta mjukare eller slappare sarnt fliickiga; 

 stjernluddet minskas ofta, men haren plaga bli langre. — Pa 

 mycket torra, soliga, ej nakna platser af fast jordman bli de 

 mindre, kortare skaftade, stundom rikare ludna, men haren gle- 

 sare och kortare. 



I ogonen fallande forandringar, specielt hvad bladformen 

 angar, framkallas iifven af vissa biologiska orsaker, isynnerhet da 

 rosetten till foljd af sitt lage eller utveckling svagare nutrieras, 

 i hvilket fall ej blott bladens storlek forminskas, utan afven for- 

 men blir mer afrundad. 



Angaende de ofversta bladen (folia suprema) ma till det 

 redan anforda blott tillaggas, att desamma hos en mangd former 

 pa ofre sidan aga stjernludd, hvarigenom man i vissa fall latt 

 kan skilja dem fran liknande former, hos hvilka det alltid sak- 

 nas. Af luddet finnes hos en del endast svaga spar, hos andra ar 

 det ater rikligare, ehuru sallan bekladande hela ytan, utan upptra- 

 dande flackvis mot bladets has eller kant. Vardet af detta kan- 

 netecken minskas emellertid deraf, att luddet, isynnerhet da det 

 f(3rekommer i ringa mangd, ej antraffas hos alia individer; det 

 synes med tiden latt forsvinna och kan under inflytande af yttre 

 omstandigheter belt och ballet utebli. — 1 ett fall bar jag pa 

 bladets baksida patraffat glandler, hvilkas forekomst dock synes 

 blott tillfallig. 



Bladen pa de vanliga (heterofylla) stolonerna aro till for- 

 men mest aliangt omvandt aggrunda eller omv. aflanga, pa undre 

 sidan tatare stjernludna och i allmanhet mer dunkla an ofriga 

 blad. Nagra smarre kannetecken erbjuda deras storlek och an- 

 tal; likaledes formen, hvilken dock pa samma planta kan variera 

 temmeligen (med tillspetsad och trubbig spets). Pa ofre sidan 

 af de yngre forekomma stjernludd pa enahanda satt som pa det 

 ofversta bladet; det antraffas likaledes ungefarligen hos samma 

 former, som aga dylikt pa nyssberorde blad. Pa skuggiga plat- 

 ser torde detsamma alltid saknas. 



Aterstar annu att berora de resetter, som pa forsommaren 

 eller sednare anlaggas och under sommaren eller hosten na sin 



