J. p. Norrlin, Anteckningar ofver Finlands Pilosellee, I. 35 



hallits, smalare och mot spetsen langre utdragna an de mellersta; 

 dock gifvas fran regeln tydliga undantag, om ock mindre marke- 

 rade an hos flere medeleiiropeiska former, der de ofre ha starkt 

 vidgad och afrundad spets, en afvikelse som mojligen star i sam- 

 band med de ofversta bladens storre utbildning. 



Hos samma form ar bladformen jemforelsevis sallan skarpt 

 bestamd, utan varierar inom temligen stora latituder och kan 

 hos alldeles narstaende former forete langt gaende skiljaktigheter, 

 om ock exempel pa motsatta forhallandet ingakmda saknas. 



I sammanhang harmed fortjenar omnamnas att i afseende 

 a bladens gestalt hos flere former ett slags polymorfi yppar sig, 

 i det man an pa samma an pa skilda vaxtplatser kan pa en i ofrigt 

 identisk form uppdaga 2 a 3 tydligen utpraglade af mellanlankar 

 forenade bladtyper; bladen aro i detta fall pa en del exemplar 

 korta, breda, oskaftade och ofta kort men skarpt tillspetsade, 

 pa andra ater langt utdragna och mer skaftade, hvarjemte af- 

 ven exemplar med intermediar bladform upptrada, Jemte denna 



frun spetsen pa ett afstand af 0,3 af bladets hela lUngd. Emellertid ha de van- 

 liga beteckningssatten ej kunnat undvaras och, for att precisera de begagnade 

 terraerna, vill jag har korteligen angifva huru nfigra af gvundformerna blifvit 

 bestamda. Da liingden med 1,5—2,5 ofverstiger bredden uppkomma oval, orav. 

 oval (obovalis) eller omvUndt iiggvund, allt efter liiget af det bvedaste stJillet 

 (0,5, 0,44, 0,32) och spetsens form; spadlik (spathulatus) har iipptagits enligt 



formeln 0,3—2, aflang (oblong us) =- 0,5 , omv. aflang (oboblongus) 



4 



— 44 — 40; lanceolatus och oblanceolatiis lik foreg. men mer tillspetsad, tung- 

 1 



lik (lingulatus) = orakr. - 0, 3— 2. Genom tillagg af late, anguste, elongato 



(omkr. — I ha afvikelserna i bredden fran auforda tal enligt vanligt sUtt beteck- 



nats. Bladets hela liingd ingar i dimensionerna, da skifvan icke ar tydligen 

 skild fran skaftet (ss. hos lingulatus)] der detta ater ar fallet, har blott skifvans 

 langd tagits i betraktande. Emedan spetsens egenskaper redan inga i terraerna, 

 har den icke vidare framhallits med mindre densamraa ej ar pa ett skarpare 

 satt utpraglad. — Nagra af dessa termer afvika fran de i tcrminol. handbocker 

 bestamda normerna betraflfande lUngdens och breddens inburdes forhilllande; 

 afvikelsen har framkallats af en strafvan att i dessa termer inlagga ungefar 

 samma bemlirkelse, med hvilken de upptagas i de latinska deskriptionerna ofver 

 Pilosellod. 



