14 Acta Societatis pro Fnun.a et Flora Fennica II, n. 4. 



innefattande arter af olika ordning. Hufvudarterna aro till anta- 

 let fa (kiiapt ett par tiotal), men nastan alia af vidstiiickt ufbredniDg 

 och genom sjelfstandiga karakterer skilda fran hvarandra; de aro 

 vidare samtligen, — sasom Nageli forst klart uppfattat och pa ett 

 lika skarpsinnigt som fruktbaraiule satt tilliimpat pa formstudiet 

 cell systematiken — forenade med hvarandra genom mellanformer, 

 hvilka i talrika kombinationer bilda serier, som an lopa jemsides 

 an i olika riktningar korsa hvarandra. Inom ett enda omrade 

 iiro viil icke alia der forekommande hufvudformer pa detta satt 

 sammankedjade, — sa saknas i Finland mellanserierna fran Pi- 

 los. communis till P. prcealta och till P. kajanensis, m. fl., — 

 men ingenstades der formantalet ar storre saknas val narlopande, 

 invecklade serier. Utan aktgifvande pa detta forhidlande blir det 

 snart sagdt en omojlighet att liitt uppfatta och begriinsa de sarskilda 

 arterna och formerna, emedan man standigt i dylikt fall iir utsatt 

 for att, vare sig pa grund af yttre Hkhet eller vigtiga karakterers of- 

 verensstiimmelse, sammanfora former fran olika serier. Sa likna, 

 for att taga ett exerhpel, de former som bilda serien P. communis — 

 P. auricula motsvarande former i serien P. communis— P. suecl<;a 

 eller narstaende; likasa i serierna fran P. auricula till olika former 

 i den artgrupp, som gar under benamning af P. communis; och just 

 i anforda fall ha talrika misstag i bestamningarna blifvit gjorda. Ge- 

 nom forbiseende af ifragavarande forhallanden hafva vid syste- 

 matiserandet afven i stort sammanhangande tradar blifvit god- 

 tyckligt afslitna och heterogena former sammanforda, hvarom de 

 ^^naturliga^"* grupper, i hvilka Pilosellcc blifvit indelade, biira tyd- 

 ligt vitnesbord. 



Tid efter annan hafva klagomal forsports ofver den efterhand 

 framtradande bojelsen att splittra de illdre (Linneanska) arterna 

 och i senare tid synes man pa manget hall hysa en verklig fasa 

 for den s. k. Jordanismen. befarande att genom ett dyUkt grans- 

 lost sonderstyckande af dessa enheter vetenskapen komme att 

 raka i ett kaotiskt tillstand eller atminstone att bestamningen af 



