J. p. Nonlin, Anteckningar ofver Finlands Pilosellaj, I. 49 



bladens utbildning folj ancle sommar, patrilffas //. 'piloaella, till 

 foljd af niimnde egenskapei* och bladens storre varaktighet, rikli- 

 gen hela sommaren och hosten igenom. Pa senhijsten och vid 

 snosmiiltningen pa varen iinderga de bladartade delarne en be- 

 tydlig reduktion; dock aro de ingalunda sallsynta afven senare 

 pa varen, isynnerhet pa sadana platser, der de i mindre grad aro 

 exponerade for solstralarnes direkta inverkan, sasom bland mossa, 

 under gamla lof o. d. I manga fall fortlefva de ofvervintrade ro- 

 settbladen (neml. de ofre) ilnda langt in pa forsommaren och fin- 

 nas vid blomningstiden ofta fijrhanden mer eller mindre grona 

 under de nybildade bladen. Denna af bladets residensformaga 

 och varaktighet betingade persistens gestaltar sig i nagon man 

 olika hos skilda former (isynnerhet mellan de enblomstriga och 

 furcatse), men ar svar att anvanda som kannetecken, enar den- 

 samma starkt paverkas redan af smarre skiljaktigheter pa vaxt- 

 platsen. 



I sodra Tavastland intriider blomningen i stort mellan den 

 10—20 Juni, allt efter varens och forsommarens temperaturfor- 

 hallanden, och fortgar under en tid af 3 a 4 veckor. Pa sLirde- 

 les gynsamma lokaler borja enskilda individer langt tidigare *) 

 blomma; likasa pa skuggiga friskare stiillen betydhgt senare. Den 

 allmanna blomningen (hos de ceutrala blomkorgarne) forsiggar ha- 

 stigt pa torra platser; under varm, klar vaderlek tinner man pa 

 stora, rikligen blombiirande fliickar efter forloppet af nagra da- 

 gar qvar endast svaga spar af blom. Harutinnan gifvas dock un- 

 dantag, bcroende dels pa antalet blomsterskaft hos hvarjc planta 

 och troligen iifven jordmanen, dels mojligen ocksa pa blommor- 

 nas storre varaktighet, 



Med hansyn till blomningstiden kan man bland denna grupp 

 sarskilja 3 kategorier: tidigt och sent blommande samt medeltida. 

 Skilnaden mellan de extrema fallen kan belopa sig till 10 a 14 

 dagar och hos nagra af de raest sentida infaller den allmanna 

 blomningen da de fiesta andras blomning redan iir afslutad. 



Pa sensommaren och hosten antriiffas atmiustone de tidiga 

 lormerna andra gangen blommande och under varma, regniga ho- 



*) Den tidigaste utvecklingen inlraffade tir 1883, dH det forsta blorastret 

 antrliffades redan den 31 Maj pa en solig, stenig brant. 



