50 Ada Societatis pro Fauna et Flora Fennica II, n. 4. 



star, sasoin iir 1883, franitrada bloinmor i yninigliet och striicka 

 sig till flcrtalet former. Hiiruvida uagia skiljaktighcter i detta 

 afseende forcfinnas mellaii formerna iir iiiig tillsvidare obekant. 

 Emedan hostblommorna utga omedelbarligeii ur de pa sommaren 

 bildade rosetterua, hvilkas blad i flere haiiseenden aro, sasom re- 

 dan berorts, olika de pa vareii daiiade rosetternas, framkallas 

 liarigenom skiljaktighcter hos liiistformerna, hvilka afveii i iiagra 

 andra afseendeii diti'erera fran de pa forsonimaren upptradande 

 iiidividerna. 



Bland biologiska ktinnetecken f(3rtjenar sliitligen egnas na- 

 gra ord at vaxtsattet. Niistan alia former upptrada i regeln 

 gruppvis ((jvpfjatini) ; i nagra fall arc grupperna mycket tata, bil- 

 dande skarpt markerade flackar pa marken, i andra glesare eller 

 ock alldeles glesa, i hvilken hiindelse individantalet iifven pliigar 

 vara inskriinkt. Om ocksa dessa egenskaper af yttre infiytanden 

 starkt modifieras (pa grasrika friskare stilllen t. ex. forekomma 

 individerna ofta enstaka), egna de sig dock i stort taget att i na- 

 gon man karakterisera formerna pa normala viixtplatser. - — Be- 

 triiffande formernas standortsforhallanden aro tillsvidare inga an- 

 miirkhingsyardare eller utmarkande egenhetei* iakttagna; endast 

 att flere furcata) foredraga friskare lokaler eller trifvas atmin- 

 stone ej pa sa torra platser som de enblomstriga formerna. 



Ofvan liar (sid. 26) korteligen relaterats den utredning of- 

 ofver begriinsningen af hufvudgruppen ocli ditliorande formers af- 

 finitetsforhallanden och systematiska varde, som af Nageli blifvit 

 utford. For en narmare utlaggning af ifragavarande formers in- 

 delniiig i naturliga grnpper saknas mig tillfyllestgijrande material 

 och ett egentligt systematiserande af desamma ligger dessutom 

 utom planen for dessa anteckningar. Men da nedanfoljande upp- 

 stallning af hufvudgruppen liksom iifven bestiimningen af affini- 

 teten och artviirdet i viisendtlig grad afviker fran dcnne store 

 kannares asigter i saken, anser jag mig skyldig att motivera forfa- 

 randet och fiirty i storsta korthet upptaga fragan till skiirskadande. 



Ifran hufvudgruppen har hilr nedan afskilts de former, som 

 sammanfattas under beniimningen P. communis vuhjarls (liier. 

 pilosella viiUjare), emedan dessa synes mig samtligen hora till 

 mellanserier eller atminstone till en annan grupp iln de ofriga 



