J. p. NonUn, Anteckningar ufver Finlands Pilosellie, I. 127 



iifven pa viita iingar; norrut iipptrader den rikligt gruppvis pa 

 fait c^li filltbackar och ar ingalunda sallsynt pa belt torra stiil- 

 leii. Den skyr ej heller skiigga och antraffas pa torrare marker 

 ofta ymnigt i glesare yngre lofskog eller bland buskar. 



Allt efter standorlen bli dimensionerna ganska skiljaktiga, 

 men habitus haller sig temligen oforandrad. Deremot viixla far- 

 gerna pa olika viixtplatser betydligt, hvilket delvis afven galler 

 blomfargen, som i skiigga bleknar i hog grad; pa vat angsmark 

 bland Sphagna erhalla bladen en vacker stark anstrykning i bla- 

 gront (sjogront), samtidigt hvarmed viixten pliigar bli niistan all- 

 deles glatt. Pa torra platser och afven annorstades inom de 

 nordliga och ostliga delarne rediiceras haren och glandlerna pa 

 stangelns ofre del, som pa samma gang antager en intensiv farg 

 och ymnigt bekliides eller liksom pudras med stjernhar. I detta 

 tillstand ar den isynnerhet mycket latt att skilja fran P. Scelan/\ 

 fran hvilken den vidare afviker genom tatare blomstallning med 

 mer iitstaende och starkt filtludna grenar, Ijusare blomster och 

 fastare blad med tydlig skiftning i blagratt. m. in. 



Langt svarare ar den att igenkiinna fran ofvananfiirde P."^ 

 fulvolutea (i Herb. Pilos. Fenn., n. 65, QQ), sardeles i pressadt 

 tillstand, da det stundom synes narapa omojligt att med sakerhet 

 uppdraga granserna dem emellan. Sistniimnde form, som ar ut- 

 bredd ofver mellersta Finland och i sydostlig riktning antrilttas 

 annii pa Karelska naset, star till ^annetecknen. alldeles racllan 

 P. suecica och P. PseudoblyUli ; ifran den forra skiljes den genast 

 genom *de nagot dunklare blomstren, hos hvilka kantblommorna 

 aro brandgula och utvandigt starkt rodstrimmade. Ifran den se- 

 nare ater afviker den genom Ijusare, blagrona icke matta blad, 

 som endast aro sparsamt hariga i kanterna och pa ryggnerven 

 och dessutom vanligen mer afsmalnande mot spetsen, hogre hol- 

 kar med mer trubbiga och hvitkantade fjiill, storre och glesare 

 blomster, som innerst aro gula niistan som hos P. suecica, men 

 mot periferin efterhand antaga en dunklare fiirg. Angaende 

 denna annu icke fullt utredda form skall framdeles narmare re- 

 dogorelse lemnas. 



r. piiUiuata n. — Herb. Pilos. Fenn., n. 67. 



Viridis, subobscura; circ. 30 (25-45) cm. alta. Rhizoma et 



