J. p. Norrlin, Anteckningar ofver Finlands Pilosellfe, I. 83 



riores in siibiilam longam teniiem 1. tenuissiraara Sc^epe truncatii- 

 1am acuminata apice denudatas et vulgo intense longeque colo- 

 ratse. Calathidia sat magna subflava sordida radiantia; flosculi 

 disci numerosi conferti; ligukc marginales sat angustse, siibre- 

 motee, apice lacerata), subtus stria longa et sat intensa pict^e. — 



Inv. =^ , D. 28 (—32). L. circ. 2 mm. 



Foliis acuminatis squamis et ligulis angustioribus a pluribus 

 confinibus recedens. Ceterum quoad magnitudinem, colorem et 

 indumentum secund. stationes + siccas quas incolit sat est mu- 

 tabilis. 



In parcecia Kark(31a multisque locis par. Hollola Tavastia^ 

 meridionalis occurrit ; quoque in Tavastia media (Korpilabti) et 

 forsitan in Savonia media (S:t Michel). Locis minus siccis vel 

 humidiusculis greges laxos format; raro abundanter obvia. < — Sat 

 prsecox locis aridioribus. 



En sakerligen konstant och fran andra tydligen afgransad 

 form, ehuru i likhet med ofriga till denna grupp horande inga- 

 lunda latt att skilja fran narstaende och dessutom svar att igen- 

 kiinna till foljd af de betydliga modifikationgr densamma af yttre 

 inflytelser ar underkastad. Ifran Uknande inom omradet for dess 

 utbredning forekommande former skiljes den sakrast genom de 

 t. Ijusa men ej rent fargade, starkt radierande blomkorgarne och 

 de smala i spetsen fransade kantblommorna samt de smala delvis 

 losa nedre fj alien afvensom de vanligen starkt morkviolet far- 

 gade topparne pa lan^fj alien. De fina slappa blomsterskaften 

 aro kort fore blomningen, i synnerhet pa spadare individer, nagot 

 bojda, hvarigenom blomknopparne erhalla en lutande stallning. 

 Pa satt forhallandet ar i atskilliga andra fall, kan afven narva- 

 vahde form upptrada med kortare och n. oskaftade blad. — Stan- 

 gel n (bar motsvarande en inflorescensgren eller en mellanform 

 till stjelk) forgrenar sig vanligen vid eller nedom midten men ej 

 sallan afven 1 eller 2 tum under hufvudblomstret. — Af de tal- 

 rika forandringar, som hos ifragavarande form framkallas af 

 tillfalliga omstandigheter, ma har endast nagra stjelken berorande 

 egenskaper beroras. Pa torra platser aro internodierna mellan 

 bladen alldeles forkortade och bladen forenade till rosett ss. hos 

 P. vulgaris; bland grils eller mossa deremot blir nedersta delen 



