J. p. Norrlin, Anteckningar ofver Finlands Pilosella3, I. 09 



under ett gemensamt namn '^.), sa framt jag ej i Norge (vid Driv- 

 stiien) ofverkommit en rikligen der upptradande mellanforni, som 

 furbinder pa satt och vis P. hraclujcepliala med P. suecica var. 

 2; afven i Finland har bar ocb bvav nagon individ antraffats, 

 cm bvilka tvekan iippstatt till bvilkendera af de senast nilmnda 

 formerna de bora raknas; derjemte narmar sig afven P. cochlearis 

 stundom mycket P. suecica. 



Stangeln bos narvarande form ar ganska grof, vid basen 

 uppstigande i en stor bage ocb sedan ater iipptill bojande sig i 

 motsatt riktning, hvarigenom den erballer ett S-formigt utseende, 

 som dock i skngga och pa torra sluttningar uteblir. Kotstocken 

 ar grof och helt lost med nagon enda rottrad fustad vid marken 

 och kan vaxten derfijr fran stangeln fullstandigt iippryckas utan 

 att densamma, sasom i ofriga fall, genom en dylik manipulation 

 brister. 



Arten varierar hogst obetydligt; stundom antraftas den n. 

 harlos eller med bar som aro nagot langre an i normala fall; 

 bladen kunna afven blifva g. smala oberoende af standorten. 

 Ifran Kyro (Hj. Hjelt) finnes exemplar med smala blad och med 

 fa men medellanga (2 - 2. 5 mm.) bar pa stangelns nedre del. — 

 Afven af standorten paverkas utseendet icke i nagon anmark- 

 ningsvard grad. Pa bordig jord bli bladen bredare och kortare 

 (spadlika eller smalt omvandt iiggrunda) stangelns farg smutsigt 

 brunaktig; under odling forliingas inflorescensgrenarne betydligt 

 och likasa internodierna dem emellan, isynnerhet den nedersta 

 blir langt aflagsnad fran de iifriga, hvarigenom densamma erbal- 

 ler en s. k. subfurkat gestalt. Deremot bibehalla blomsterskaften 

 sin langd teml. oforandradt. Bland tatare gras och i skugga ut- 

 planas liksom hos ofriga arter den violetta fargen pa stangeln. 



I Tavastland, Savolaks och Kajana Osterbotten har jag all- 

 mant antraffat denna art. Kring detta centrum har den insam- 

 lats fran fi^ljande orter: Helsingfors (flerst.), Nykyrka (pa Karelska 

 niiset), Libelits (Iv. Hallstrom och M. Europaeus), Nurmes 



••) I tidigave samlingar ocli bestliraningar liar jag subsumerat dessa tva 

 jemte nagra andra dem liknande som former under P. brachyphylla Sz Fratr. 

 i Flora 1802, men, eniir beskrifningen inger tvifvel hurn delta namn riiUeligen 

 bur tilliimpas, har det synts nodigt att tillsvidare forbigu detsamma. 



