108 Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica II, n. 4. 



simplex, 3 — 10-cephaluSj raniis approximatis vel inferiore reraoto, 

 diffusis; peclicelli breves (4 — 6 mm. long.) sat graciles, tomentosi 

 et glandulis nigris sat confertis — confertis obtecti. Involiicra 

 subhumilia, sat lata, basi obtusa, vulgo nigra, nuda 1. Isevissime 

 floccosa., pilis densis — sat confertis atris 1. fuscescentibus nitidis 

 immixtis glandulis atris yestita. Squamce inferiores latse, sat late 

 albido-marginata3, sq. superiores siiblineales, in apicem oblongo- 

 linearem denudatum sat latum obtusum Isevissime livescentem 

 attenuatse, sat late marginatse, carina prominente nigra 1. palli- 

 diore. Calathidia majuscula, facile convexa, obscure lutea, stylo 

 siccitate ssepe nigricante 1. fuscescente; ligulce marginales breves, 

 subtus stria Isevissima vel seepius evanescente, dentibus apice rufo- 



maculatis. Inv. ^^) D. 23—26 (—28), L. 2.4—2.5, Ach. 1.7, 



Pp. 4.5—5. 



Qvoad foliorum formam sat est variabilis; variat deinp ilis 

 brevioribus, involucris gracilioribus, pallescentibus, pilis apice ca* 

 nescentibus vel evanescentibus. 



Per Fenniam centralem a Nylandia et Karelia australi usque 

 in Ostrobotniam borealem (65^) distributa ssepius raro — passim, 

 interdum etiam satis frequenter occurrens. Habitat in pratis sub- 

 humidis — humidiusculis vel aliis locis fertilioribus graminosis. 



Under ofvan intagne namn begynte jag 1871 beteckna en 

 grupp af former, skilda fran P. sicecica, dit foljande underart 

 jemte P. discolor ata da raknades, och liknande, genom rent grona 

 breda blad med fina tata bar i kanten och pa ryggnerven, breda 

 holkar med trubbiga breda fjall samt dunkla blomster; arten blef 

 harigenom kollektiv, omfattande utom fiirhandenvarande form, iif- 

 ven P. chrysocephala (hufvudf.) samt de tvanne bar nedan under 

 namn af P. nigella och P. amijlecteiis beskrifna formerna; salun- 

 dad begransad iir den anford i Notis. XIII p. 42, hvarest den 

 upptages som underart af P. ventricosa („suecica'^J. Huru arten 

 under dess narvarande begransning skiljes sig fran namnda for- 

 mer skall under hvarje af dem sarskildt framhallas. 



Pa friskare — fuktiga heist nagot bordiga platser, ss. langs 

 iingskanter, under tings- och akerbackar, antraffas P. fennica in- 

 galunda sallsynt i sodra och mellersta Tavastland, som kan anses 

 utgora centralorten for dess utbredning. Omkring detta omrade 



