74 Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica II, n. 4. 



ad basin coloratus, mediocrit. tomentosus, inferne glandiilis spar- 

 sis setulisque sparsis — raris, mediocribiis (2 — 3.5 mm.), superne 

 glandulis dense confertis (ix) pilisque nullis vel sparsis brevibus 

 vestitiis. Involucnim sat altum, basi sat obtusa, medio constricto, 

 mediocrit. tomentosum, glandulis obscuris immixtis pilis raris vel 

 nullis vestitum. Sqiiamce exteriores adpressse 1. sublaxae, latiu- 

 scul?e, superiores lanceolato-subulatge apice paruml. vix coloratso. 

 CalatJiidium sat magnum, fiavum, subradians, a flosculis rarioribus 

 compositum; ligulse marginales dlstantes, subangustse, subtus stria 



obscura lonsa et lata ornatsc. — Inv. -^ — ^, D. 26 — 30. 



'-^ 6.5 — 7 



Per Savoniam meridionalem et mediam vulgaris saepeque co- 

 piosissima. Locis aridis apricis in gregibus ^densissimis conferta. 

 — Sat prsecox. 



Ehuru uppmarksammad blott en kort tid under sistforflutna 

 sommar och dessutom nara anslutande sig till andra former, bar 

 jag likval ansett mig kunna med sarskildt namn beskrifva den- 

 samma, enar den langs liela vagen fran Heinola till Suonenjoki 

 (och antagligen forekommande annu langre norrut) sags mycket 

 allmant och alltid var latt att igenkanna t. o. m. pa afstand. Pa 

 namnda stracka af mer an 20 mil bildade den jemte P. conspersa 

 och P. prasinata en vasendtlig bestandsdel i hufvudmassan af 

 den bar ymnigt upptradande H. pilofiella. Utmarkande for denna 

 form aro de Ijusa, glesa blomkorgarne, de morka, gragrona latt 

 svartnande bladen, som an aro nagot utdragna med aflangt lan- 

 cettlik spets, an korta och da ofta skarpt tillspetsade, afvensom 

 forekomsten i mycket tata grupper. Undre bladen differera till 

 storleken ej fran de ofrige; de ofre bladen saknas stundom, 



I sydvestra Tavastland bar jag mangenstades insamlat former 

 habituelt alldeles liknande narvarande, men vanligen mer smal- 

 bladiga och med annu morkare blomsterskaft; huruvida dessa bora 

 till samma art vagar jag dock icke afgora. Till habitus och flere 

 kannetecken liknar den afven mycket en i Savolaks och Kajana- 

 Osterbotten antraffad likaledes glesblommig form med spada blom- 

 sterskaft, hvilken till jemforelse upptagits i Herb. Pilosellarum 

 Fennise och betecknats med namnet P. 2)aucilingua. Fran P. oh- 

 sciiripes skiljes den genom foga fargade blomsterskaft, gra hol- 

 kar, bredare kantblommor, Ijusare, ej svartnande blad med gle- , 

 sare, kortare bar pa ofre sidan. 



