J. p. Nonlin, Anteckning.'ir ufver Finlands Pilosella.*, I 91 



nas friiii sistiuimiule ort, livarfor iippgiften tills vidare maste ari- 

 ses osiiker. I Onega-Karelen fann jag den icke. 



Ehiiru P. auricula nitstan alltid redan genom blommornas fiirg 

 och oftast afven liolkfjiillens form utan nagon svarighet kan siir- 

 skiljas fran liknandc andra arter adagalagger dock ett noggran- 

 nare aktgifvande snart, att densamma iir langt mer mangskiftande 

 iin man af dess nog karakteristiska allmanna utseende kunde for- 

 moda. Man kan pa en plats af alldeles enahanda beskatfenhet 

 finna differenser i nastan hvarje der iipptriidande griipp. Skilj- 

 aktigheterna visa sig isjnnerliet i holkens fiirg, form ocli bekliid- 

 nad, blomstrens tiithet och storlek och bredden pa kantblom- 

 morna (fran 2 — 2.5 mm), livilka dessutom pa iindre sidan mjcket 

 ofta visa spar af en liel kort rod strimma mot spetsen. Hiirii- 

 vida dessa foranderligheter framtrada blott och bart spontant el- 

 ler genom korsning af sarskilda varieteter med hvarandra eller 

 med niirstaende andra arter iir tillsvidare holjdt i diinkel. Afven 

 nagra tydligcn markerade varieteter patrattas icke alldeles sall- 

 synt samt dessutom nagra hittills blott i enstaka exemplar an- 

 tratt'ade betydligt afvikande former af tvifvelaktig natur. 



Blomkorgens fiirg iir alltid Ijust svafvelgul, men intensiteten 

 viixlar ej alldeles obetydligt, sa att 4 tydligen skilda grader hos 

 densamma kunna varseblifvas. ^I Norges subalpina regioner (vid 

 Dalen i Foldalen) har jag antrilffat i afseende a fiirgerna iinnu 

 storre differenser. 



Niigelis iippgift fa. st.) om den betydande skilnaden mellan 

 den i norden forekommande P. auricula och den i mellersta Europa 

 och pa Alperna upptrildande allmiinna formen af densamma beror 

 silkerligen pa ett misstag liksom den iifven hiiri sokta forklarings- 

 grunden pa olikheten mellan den nordiska och medeleuropeiska 

 P. auricitUrJonuis. I Finland iir nii P. auricula visserligen nog 

 enformig hvad det allmiinna utseendet betriiffar, men iitstriickes 

 jemforelsen till do ofriga skandinaviska lilnderna blir hvarje stod 

 for det gjorda antagandet undanryckt. I Uppland t. ex. antriif- 

 fas den fiillt lika stor som i central Europa och i Norge kunna 

 likasa liitteligen prof pa talrika och delvis betydande modifika- 

 tioner inbergas. Att i mellersta Europa, der arten pa samma 

 satt som i norden iir splittrad i en ofantlig mangd obetydliga 

 variationer, smiirrc former gifvas de der saknas i Skandinavien 



