94 Acta Societutis pro Fauna et Flora Fennica II, ii. 4. 



boja sig iiedat, utaii iiitaga en sued stalliiing mot liorizontalpla- 

 iiet. 1 och for sig vore deuna egeiiskap af alldeles uiiderordiiad 

 vigfc, men den erhaller i niirvarande fall en viss betydelse, eme- 

 dan hos alia ofriga niirstaende arter kantblommorna boja sig 

 utat eller nedat, de inre ater sta mer eller niindre snedt, i foljd 

 livaraf den utslagna korgen under klar viiderlek erbjuder en iipp- 

 liojd, afrundad (konvex) yta, som tydligast kan skonjas pa fylliga 

 blomster hos P. auricula, P. chrijsocepliala^ P. anrantiaca m. fl. 

 Hos var. 2 liknar korgen en flat tallrik eller iir alldeles jemn 

 och horizontal pa ytan; i detta afseende liksom genom sina li- 

 gulae, hvilka hos iinga blomster ha kauterna nagot inrullade af- 

 vensom deras Ijusa farg niirmar sig denna varietet mer P. aiu^i- 

 cula, P. cochlearis och andra; den afviker fran var. 1 vidare 

 genom holkarne, hvilkas form vid basen ar aggrund och iitblom- 

 mad nedtill utdragen och iipptill nagot vriden, och som iir tatare 

 bekladd med liidd och glandler men ager sparsamare har, blom- 

 stallning med grofva afliigsnade hvitaktiga sparsamare glandulosa 

 grenar, kortare blad med ojemna kanter, holkfjall m. m. Var. 2 

 ar hos oss den allmannaste formen; till den ansluter sig vidare 

 a ena sidan var. asioevula och a andra en lagvaxt form med 2 

 a 3 blomster pa langa" bojda skaft och af an Ijusare farg, glatta 

 blad och hvilken redan i betydande grad liknar P. auricula, till 

 hvilken jag dock aldrig funnit nagon verklig ofvergang. 



I Uppland har jag pa en nyligen uppodlad ang vid Gott- 

 sunda insamlat exemplar, hvilka fran var. 1 blott afvika genom 

 liingre och morkare har pa stangeln och mojligen afven genom 

 nagot smalare kantligulse (2 mm.), saframt min da (1878) anteck- 

 nade uppgift icke beror pa misskrifning; ifran denna ang aro 

 enl. Prof. Th. Fries, som anvisat mig platsen, afven exemplaren 

 till H. N. XV insamlade; narmare var. 2 sta de exemplar som 

 iitdelats i H..N. IX n. 7 (1842). Pa griind haraf samt med stcid 

 af beskrifningen i Fries' Symholcc^ s. 16, synes mig namnet sue- 

 cicum bi)ra tilldelas narmast dessa nii afhandlade i hvarandra of- 

 vergaende former. Deremot torde den senare i Epicrisis, s. 20 

 beskrifna viixten ('^ligulis fulvis, peduiiculis strictis''^) hanfora sig 

 till en frixmmande art och detta sa mycket antagligare som i 

 detta arbete excmpl. i H. N. IX forenas med P. auricula. — 

 Ifran mellersta Sverige , Nerike och Uppsala ager jag vidare 



