28 ' Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica II, n. 4. 



ofriga tillsammantagiie. Det ar ocksa med tvekan jag nu inlater 

 mig pa ett forsok att afhandla denna invecklade grupp och detta 

 sa mycket mer som jag forst ar 1875 borjade vinna insigt om 

 ^""artens''^ i hogsta grad kollektiva och sammansatta vasende. I 

 nagon mon har denna tidigare forsumlighet dock godtgjorts der- 

 igenom att ifragavarande former under de fern senaste somrarne 

 i framsta riimmet uppmarksammats. 



Innan jag dock gar att i detalj redogora for de enheter, 

 hvilka sammansatta H. pilosella, torde det vara nodigt att lemna 

 en ofversigt af de kannetecken, medelst hvilka hithorande former 

 kunna sarskiljas fran hvarandra; de har nedan meddelade upp- 

 gifterna hanfora sig till egenskaperna, sadana de framtrada pa 

 normala standorter och pa exemplar med fiiUt utslagna blomster, 

 utom i de fall, da forhallandet sarskildt annorlunda angifves. 



Rotstock (rlnzomo). Hos de fiesta af vara former ar rot- 

 stocken i normalt eller fullt utbildadt tillstand lang, horizontal, 

 krypande langs marken eller mer eller mindre insankt i jorden, 

 gamla vaxtlemningar, mossa, m. m. Den nedre delen (pars infe- 

 rior 1. stolonosa) ar da utdragen, jemntjock, utan eller med fa 

 rotter; den ofre, rosetten omedelbart uppbarande delen (pais su- 

 perior 1. rosulosa) ater ar grofre och rikligare forsedd med rot- 

 ter pa iindre sidan samt i spetsen vanligen nagot bojd. Stolon- 

 delen upptrader med vaxlande utseende till farg, bekladnad, langd, 

 m. m., harrorande af tillfalliga biologiska eller lokala forhallan- 

 den och lampar sig derfor foga eller allsicke till kannetecken; 

 ej sallan saknas den belt och ballet (beroende pa innovations- 

 formen) och rotstocken, som nu representeras uteslutande af ro- 

 settdelen, uppnar blott en ringa langd, ofta ej mer an V2 turn. 

 Rosettdelen ater ar hos de former, som aga utbildad stolondel, 

 vanligen mer eller mindre forkortad och horizontal; men den 

 upptrader afven af anda till 2 turns langd samt ar upptill ej 

 sallan nara pa perpendikular, isynnerhet om den Hgger djupare 

 i jorden; pa ofverjordiska stoloner blir den svagt, nagongang 

 allsicke utbildad. Alia dessa och andra skiljaktigheter, ss. for- 

 grening, kunna antraffas pa rotstockar utgangna fran samma 

 planta, och hos hithorande former star derfor inga kannetecken 

 att finna i de modifikationer rotstocken salunda foreter. Men i 



