J. p. Norrlin, Anteckningar ofver Finlands Pilosella?, I. 137 



losis vel pilis mediocribus floccis rarissimis involucrisqiie dense 

 pilosis. 



Stolonibiis gracilibus, caule gracilescente stricto breviter hir- 

 sutulo foliis sublinealibus roliindato-obtusis Isete virentibus a 

 confinibiis distat. — Habitii et calathidiis P. nigellam in memo- 

 riam revocat. — Inter greges P. suecica (sensu latiss.) et „P. 

 dubia" (P. incrassata, i.) locum tenet. 



Aream valde angustam secus oram boreali-occident. laciis 

 Ladoga) occupat, at ibi (prsecip. ad Kirjavalaks) copiose obvia, 

 habitiun notasque semper servans. In declivibus herbidis aliisque 

 locis subgraminosis gregatim crescit. 



En bland de mer markerade och lattast skiljbara formerna, 

 men, savidt hittills in* kiindt, agande blott hogst inskrankt utbred- 

 ningsomrade. Under en resa i Ladoga Karelen 1874 observerades 

 den allmant och ofta i stor myckenhet kring Kirjavalaks, der den 

 heist tritVes pa (angs-) sliittningar och andra nagot griisbevuxna 

 stallen och iifven teml. allmant pa friskare platser; afven i Rus- 

 keala antrafiades den pa en hardvallsiing i niirheten af marmorbrot- 

 tet; ifran n'amnde socken ar den vidare insamlad af lektor Hj. 

 Hjelt (vid Korpikallio) och mag. H. B. Zilliacus. For ofrigt 

 ar den blott tagen i Siiistamo socken ,,pa en ang vid Siiistamo- 

 jilrvi" (V. F. Brotherus och Hj. Hjelt). 



Artens systematiska plats ar att soka mellan en till P. sue- 

 cica gruppen horande kortharig form och en form af P. „diihia''\ 

 (P. incrassata). Ifran hvardera ar den latt skild genom den alldeles 

 iipprata tathariga stangeln, de fina vanl. talrika stolonerna, de 

 iitdragna vanligen starkt trubbiga Ijusa i grablatt dragande bla- 

 den samt stjernharen pa stjelkbladens undre sida. 



Endast i afseende a indumentet ar arten. nagot foranderlig, 

 i det, sasom ofvan angifvits, haren kunna bli an ytterst korta, 

 hvilkct vanhgen star i forening med ymnigare liidd och har pa 

 stjelkbladens undre sida, an narapa medellanga. Afven det all- 

 manna yttre utseendet forandras blott teml. obetydligt pa skiljak- 

 tiga standorter. Odlad och pa annan naken jord bli inflorescens- 

 grenarne langt utdragna, holken mork och harlos, men i stallet 

 uppbiirande rikligen ludd samt ytterst ymnigt becksvarta glandler. 



