c 



yperaceeriias lagsta grupp, Cariceae, sammansattes enligt Ben- 

 tliams och Hoo Jeers Genera pJantarum Vol. 3, P. 2 (1883) af 

 fyra slagten: Hemicarex Bentlu, Sclioenoxiphium Nees. emend., 

 TJncinia Pers. och Carex L., alia geinensarat utmarkta derige- 

 nom att pistillen omgifves af ett mer eller mindre flasklikt blad- 

 organ, sora hos de tre senare ar fullstandigt slutet anda iipp till 

 den tranga mynningen, hvilken vanligen ar tvatandad och genom- 

 satt af stiftet, men deremot hos Hemicarex visar sig pa insidan 

 (mot blomstallningens axel) vara klufvet till midten eller nastan 

 anda ned till basen. Detta sista slagte iitgor salunda en, om ock 

 otydlig, ofvergang till den narmaste gruppen Sderieae, dit Kohre- 

 sia"^) pa gmnd af honblommans hela bildning maste hanforas. 



Hvad sagda flasklika bladorgan angar, torde fa, om ens na- 

 got, blifvit till den grad olika tolkadt af olika forfattare, hvilket 

 till fuUo framgar af de mangskiftande benamningar detsamma 

 under tidernas lopp erhallit, hvartill vi fa soka orsaken dels i 

 bristande insigt uti gruppens skiljda former, dels deri att man 

 icke komparativt studerat alia de delar som sitta iitanfor pistil- 

 len. Salunda figurerar detsamma inom den botaniska literaturen 

 under icke mindre an 14 olika termer: Tunica, capsula, c. spu- 

 ria, fructtis, nectarium, perigynium, corolla, squama corolllna va- 

 scularis, peria7itlimm, perigonium, urceolus, iitricidus, spathella och 

 spathelhilae duae connatae. Haraf framgar att organet uppfattats 

 dels sasom frukt, dels sasom honungsafsondrande bihang, dels 

 sasom blomhylle och slutligen sasom skarm. 



For att nu afgora dess verkliga natur, maste vi undersoka 

 huru vida icke vi kunna inuti detsamma patrafi'a utom pistillen 



■") BetraJBFande var nordiska K. scirpina, bor hon, derest man vill fulja 

 prioritetslagen, benamnas K. Bellardii (All.) Degl. 



