158 Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica II, n. 4. 



Ifran densamma skiljes den mycket latt genom de lukgroaa 

 vanligen morka bladen, som aro helbraddade, den regelbundna 

 t. stora blomstallningen med raka och icke iitsparrade greuar, blom- 

 strens dunklare farg, den nedtill violetta under blomstallningen 

 mycket tatt glandulosa stangeln, innovationen m. m. Att doma af 

 de hittills kiinda utbredningsforhallandena forekommer forhanden- 

 varande art icke heller utom Finlands omrade; nagra exemplar i 

 samlingar, gjorda i nordliga Sverige derifran den mojligen vore 

 att fGrvanta, liar jag ej sett, icke heller fran Norge, der en habi- 

 tiielt liknande men dock tydligen skild form antraffats vid Driv- 

 stiien pa Dovre. 



For bedomande af artens fordelning inom angifna omrade 

 gar jag att meddela alia mig kanda data ofver dess forekomst. 

 I liela sydostra Tavastland ar den allman och ofta afven rikligen 

 forhanden; pa Valamo, i Ruskeala och Pihlajavesi (nordvestra 

 Tav.) och Pieksamaki och vid S:t Michel ar den likaledes alhuan; 

 kring Kirjavalaks och i Korpilaks mycket allman. Uti norra Sa- 

 volaks (lisalmi) och Kajana Osterbotten (Sotkamo, Paltamo) ar 

 den ofverallt allman men mest blott glest spridd. Yidare. har jag 

 funnit den i Nyland kring Helsingfors och vid Jarvenpaa i.Thusby, 

 iifvensom i nagra exemplar vid Nykyrka jernvagsstation pa Ka- 

 relska naset. Ifran norra Tavastland ar den flerst. insamlad (V. 

 F. Brotherus), Kyro och Bjorneborg (A. J. Malmgren), Ikalis 

 m. m. i Satakunta (Hj. Hjelt), Lohtea i mellersta Osterbotten 

 (F. Hells trom), Vesilaks i Tavastland och Palkjiirvi i Karelen 

 (Hj. Hjelt), Kronoborg (E, J u si in) och Fagervik (E. Hisinger). 

 Uti Karislojo fann jag den icke; ifran Swir-trakten iipptages den 

 icke af doc. Elfving och ifran Nurmes och Repola anfores af 

 E. A. Wainio blott en varietet. Deremot betecknas den som 

 teml. allm. i min Flora Karelise oneg., men, emedan exemplar 

 saknas, ar osakert hiiruvida uppgiften kau anses hiinfora sig till 

 den typiska formen. Att doma af dessa data saknas ofvanbe- 

 skrifna form i sydvestligaste delen af landet och mojligen ilfven 

 i storre delen af ostliga gebietet; i norra Osterbotten forekom- 

 mer den troligen ehuru nagra exemplar derifran icke blifvit in- 

 lemnade. I flere af de trakter, der den typiska formen saknas, 

 iipptrada dock alldeles niirstaende former, som synas vara dels 

 varieteter af densamma dels mellanformer till nagon aunan art. 



