J. p. Norrlin, Anleckningar ufver Finlnnds PilosdUe, I. 159 



Sadana finnas bl. a. fran Aland i Here exemplar samt Wojats 

 och Solovets (G. Selin) i ryska Karelen. Inom sitt egentliga 

 iitbrcdningsomntde forhaller sig nilrvarande art i stort taget niyc- 

 ket liktbrmig; dock forekomma traktvis (isyniierhet i Korpilaks) 

 atskilliga afvikelser, hvHka antagligeu till storre delen framkal- 

 lats af andra formers inverkari; harom vidare framdeles. 



Arten iipptrader pa lokaler af mangahanda slag, dock fiire- 

 drager den heist nagot frisk sandblandad jordman, sasom aker- 

 och angskanter (nagot sluttande), angsbackar o. d.; ofta upptra- 

 der den pa tiifvor a friska eller fiiktiga angar och skyr ej heller 

 nagot skiiggiga platser; den antrafias ej sallan afven pa lokaler 

 som aro langt atiagsnade fran bostader eller odlingar. 



Foriindrar obetydligt egenskaper och utseende pa skiljaktiga 

 standorter; mest infliieras harimder indumentet. Pa torra eller 

 svagt grasbevuxna stallen ar stangeln vanligtvis nagot bojd och 

 dessutom ofta sned eller vid basin uppstigande. — Ifran de ne- 

 dre bladvecken framskjuta fina violetta baglikt nedbojda flageller, 

 som likval endast pa losare eller mer niiringsrik jord hinna na- 

 gon mer betydande utveckling och afven da latt bortvissna i top- 

 pen.; pa mager fast jord framtrada de ofta allsicke eller afstadna 

 snart i sin vidare utbildning samt aro inskrankta till ett eller 

 annat bladverk. — Pa losare terrang skjuter vaxten ofta iinder- 

 jordiska temligen grofva stoloner, som nagongang afven krypa 

 ofvanpa jordytan och da aro kolorerade. — Blomstergrenarne aro, 

 ss. namdt, raka och forst efter blomningen bli de nagot uppsti- 

 gande. — Bladen aro fasta och teml. tjocka, till griindfargen 

 morka och nagot gragrona samt teml. starkt pruinerade i bla- 

 gratt. 



Betriiffande de ofvan papekade rosetterna, som ha sitt ur- 

 sprung fran birotterna, torde dylika under vissa betingelser kiinna 

 framtrada hos de fiesta former, hvilka med narvarande art of- 

 verensstamma till innovationen. Savidt mina hittills gjorda iakt- 

 tagelser gifva vid handen, uppspira de fran sadana rottradar, 

 hvilka tillfalligtvis kommit att intaga ett horizontal lage straxt 

 eller ej djiipt inunder jordytan, heist da densamma iir denuderad, 

 sasom fallet ar vid diken och pa branter. Hiir bli dessa rotter 

 stallvis blottade af vattnet, som bortskoljer jordpartiklar, och det 

 ar heist pa dylika blottade ofta nagot sarade partier, som ro- 



