162 Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica II, n, 4. 



liallas att arton omfattar tva former, troligen utgJJraiulc skilda va- 

 rieter, af hvilka den ena (med smalare langspetsade blad och 

 smala t. spetsiga holkfjall) foretradesvis forekommer vesterut; till 

 den andra (med motsatta kannetecken) hora nastan samtliga 

 exemplar, som insamlats i det ostliga gebietet; vesterut finnes den 

 annu i sydostra Tavastl. (Koski), Korpilaks (mell. Tav.) och norra 

 Savolaks (Tuovilanlaks : C. Lundstrom). 



Ifran P. puhescens och narstaende skiljes den mycket latt 

 genom de betydligt storre holkarne och blomstren. Utgor for of- 

 rigt liksom en parallelform till foregaende art, som afviker bl. a. 

 genom bladens gragrona farg. Lattare kan den som pressad 

 forvexlas med P. pratensis, som dock alltid ager langre bar bade 

 pa stangel och blad; nagon egentlig slagtskap dem emellan exi- 

 sterar icke. 



Pa friska grasbevuxna platser, langs skogskanter o. s. v. 

 och i likhet med foregaende forekommande afven langre bort 

 fran odlingar. Pa huraos eller torfaktig mark blir indiimentet 

 tatare och finare, bladen tunna och morkare (dylika ex. inga i 

 herb. Pil. fenn.); eljest paverkas den i nog ringa grad af skiljak- 

 tiga lokaler. 



*P. sphacclata u. — Herb. Pilos. Fenn., n. 89. 



Priori habitii, colore ceterisque similis anthela regulari con- 

 tracta, involucris minoribus, squamis obtusis exterioribus apicem 

 versus fuscidulis vel piceis, inferioribus baud marginatis pra3ser- 

 tim differt. Pili semper brevissimi et molles, folia sa3pius inte- 

 gerrima Isetius colorata et breviora quam prseced.; squamie invo- 



lucri ^landulis minutissimis vestitse. — Inv. -^ 7, D. 18 — 22, L. 



^ 3.6 — 4' 



2.2-2 3, Ach. 1.7, Pp. 4. 



Per totam Fenniam centralem et orientalem usque in Lap- 

 poniam Kemensem (67 ^ 30') satis frequenter. 



Star till kannetecken alldeles emellan foreg. och den hiir 

 nedan som F. pubesc. v. contracta betecknade formen ; ifran den fiirra 

 skiljes den i regeln nog latt genom anfiJrda kannetecken och ifran 

 den sednare genom storre blomster, bredare och trubbiga holkfjall 

 samt nedtill mer violet stangel. — Holkfjiillens spots ar belt kort; 

 de iiro for ofrigt t. breda, bckliidda med belt sma glandler, som 



