J 04 Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica II, n. 4. 



agri usque 100-cephala), ramis tomentosis et sat dense glanduli- 

 feris rectis patentibus — divergentibus, defloratis subadscendenti- 

 bus, pedicellis ssepius sat brevibus. Involncra parva, aiigusta cy- 

 liiidrica, deflorata anguste conica basi truncatula, nigricaiitia vel 

 pallescentia, mediocriter glandulosa et floccosa et fere omnino de- 

 pilata. Squamce lineares, angusta), superiores acutiusculce vel (lo- 

 cis denudatis fertiliorib.) in apicem brevissimum obtusiusculuni 

 attenuatse, exteriores scepe submarginata3. Calathidia parva — 

 minutissima, lutea, flosculis rarioribus; lignite marginales angustse 



sublacerat'cu. — Inv. -. r, D. 13 — 17, Lm. 1.8, Ach. 1.5 — 1.7, 



Pp. 3.5—4. 



Forma sat insignis cum P. jnihescente apud nos commixta, 

 at ab hac ceterisque Cymigeris jam pilis perbrevibus et foliis 

 longe acuminatis distincta; calathidiis et involucris angustis, de- 

 floratis anguste conicis cum sequente convenit. 



In Fennia centrali late distributa, a Helsingforsia saltem 

 usque in Ostrobotniam Kajanensem (64^ 20') obvia; in territoriis 

 borealibus est planta vulgaris. Locis pra^s. sabulosis siccis vel 

 humidiusculis crescit. 



Denna i flere afseenden anmiirkningsvarda, antagligen icke 

 utom Finlands omrade forekommande art forenades af mig anda 

 till ar 1875 med P. puhescens, fran bvilken den emellertid ar 

 tydligen skiljd genom tatare ludd, ytterst kort, fin harbekliidnad, 

 oregelbund. blomstallning, skarpt tillspetsade blad samt isynnerhet 

 genom de smala holkarne, som afven efter blomningen afvika fran 

 de ofriga formernas genom sin smalt koniska form; afven de 

 sma, ofta mycket talrika gula blomstren utmarka i nagon man 

 narvarande art fran vara ofriga Cymigerce, nastfoljande underart 

 dock undantagen. — Blomstiillningen ar vanligen oregelbunden 

 ocli lag, men blir stundom iifven nagot utdragen och ej sallan 

 flocklik. Bladens grundfarg ar teml. Ijusgron med gulaktig skift- 

 ning; pruineringen mycket svag cUer ingen; pa varen antraffas 

 pa de nedre bladen spar af glandler pa hvardera sidan. Till 

 innovationen ofverensstammer den med P. imhescens; fran birot- 

 ter utgaende resetter bar jag en gang fun nit hos denna art. — 

 Erinrar i manga afseenden om P. Onegensis, specielt med liansyn 

 till bolkarne och blomstren. 



