118 Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica 11. n. 4. 



Koski, in prato csespitoso leniter devexo (ad Hyvaneula) et ad 

 marginem sylva) frondospD (ad Valkjarvi) formam paulluluni re- 

 cedeiitem ad scquentem var. spectantem a. 18G8 collegi. 



Genom de Ijiisa, lifligt grona, helbraddade spetsiga mjuka, 

 mycket lin- och korthariga bladen, hvilka vid beroring kiiiinas 

 som sammet, den tathariga stangeln m. m. ar P. Kajancnsis ge- 

 nast skiljbar fran alia narstaende former; den ar tillika en af 

 vara fornamligaste och pa samma gang sallsyntaste arter, ehurii 

 den antagligen i Kajana Osterbotten ager langt vidstracktare 

 spridning an hittills ar bekant. Dess ratta sfcandorter aro tufviga 

 smarre (Po/y^r /c7/jr;^^-barande) skogsangar mot laggarne pa nagot 

 afhalliga platser; bar forekom den senaste sommar temligen 

 sparsamt i blommande exemplar, fastan plantorna rikligen voro 

 omgifna af resetter. 



Pa alia de stallen der arten ofverkommits af mig ar den 

 temligen spad och lagvaxt, men i Herb. Musei Fenn. finnes exem- 

 plar af linda till 50 centimeters hojd med 20 cm. langa och ofver 

 4 cm. breda blad, sakerligen uppvuxet pa bordig plats. - Pa 

 skiljaktiga vaxtstallen forandrar den teml. obetydligt utseende och 

 egenskaper, ss. pa bar torf, der bladen bli morkare och tjockare, 

 stolonerna grofre krypande pa marken och starkt roda. — Blom- 

 stren aro nagot glesa, konvexa, ligulerna rodtoppade. Huruvida 

 blommorna ^Mecoloreras langre fram pa sommaren^^, sasom prof. 

 Malmgren (anf. st.) uppgifver, ar mig icke narmare bekant. — 

 Blomningen infaller sentida, eller samtidigt med P. chrysocepha- 

 loides. 



Af den akta i Fries Symb. beskrifna Hlerac. decolorans fran 

 Filefjeld i Norge liar jag ej sett exemplar, men redan deskriptio- 

 nen ger vid handen, att forhandenvarande form ar tydligen skild 

 fran densamma. Ej heller med andra P. decolorans narstaende 

 nordiska former, sadana jag sjelf insamlat mangenstades i Norge 

 (Drivstuen, Kongsvold, Foldalen) eller haft tillfalle se i andra 

 samlingar, ar den narmare otVerensstammande, hvarfiir den bar 

 nil iipptages som egen art, sa mycket hellre som densamma tyd- 

 ligen ar en sjelfstiindig form, hvilken sakerligen ingenstiides un- 

 der annat sJirskildt namn finnes beskrifven. Mojligen forekommer 

 denna art eller foljande varietet jemvill i nordliga Sverge. 



