52 Merikallio, Oulangan seudun ja Kaakkois-Kuolajarven linnusto. 



loytyi naet kaikilla enemman viljellyilla viljelysalueilla joten- 

 sakin runsaslukuisena, Vuorijarvella runsaanakin. Ainoas- 

 taan Vahan-Siemingin metsanvartijatorpan pienella (n. 20,000 

 m^) alueella en sita tavannut. Nahtavasti on kivitasku 

 joutuisa kayttamaan hyvakseen ihmisen nain valmistamaa 

 otollista asuinpaikkaa. (Vuorijarvella Ylipeterin askettain 

 raivatuille viljelysalueille ilmaantui se „heti kun metsa oli 

 kaadettu"; muuallakin tiedettiin sen yleensa „aina" loy- 

 tyneen). 



Kivitasku on siis kulttuurinsuosija, jonka, ihmis- 

 asutuksen voittaessa alaa, ei suinkaan tarvitse vaistya syr- 

 jaan, vaan joka painvastoin loytaa entista enemman sopivia 

 olopaikkoja. 



Tuntureilla, niiden puuttomalla laella, se on yhdessa 

 niittykirvisen kanssa vakituinen asukas, niittykirvista tosin 

 paljon vahalukuisempi (jotensakin yleinen). Mantytunturilla 

 tapasin kaksi kertaa kivitaskun, Hositunturilla 3 kertaa 

 (kerran lentopoikueen 19/7), Pesioivalla 3 kertaa koiraslin- 

 nun (mahdollisesti sama lintu) ja Sallatunturilla naki Reino 

 Merikallio sen kaksi kertaa (regio subalpina'n rajalla). 

 Vaikka kivitasku esiintyikin runsaslukuisempana viljelys- 

 mailla, on se kuitenkin katsottava viela tyypillisemmaksi 

 tunturilinnuksi, muodostaen 8 % niiden linnustosta (pro 

 5 % viljelysmailla). 



Pesaloytoja: 



21,6, pesa huoneen nurkassa, Mantyniemi, Paanajarvi, 



12/7, pesa, suuria poikia, nurmen peittamassa kivi- 

 rauniossa Sovajarvella (4 pojista rengastettiin). 



Wasenius luettelee useita kivitaskuloytoja Oulangan 

 seudun viljelysalueilla ja mainitsee linnun nimeksi kaikki 

 edella mainitut seka lisaksi rossisirkkusen. Tama nimi 

 on kuitenkin keltasirkun yleisesti kaytetty paikallinen ni- 

 mitys, joten tassa lienee erehdys. Lisaksi tapasi Wasenius 

 kivitaskun Nuorusen laella (1914) ja Finnila sen subal- 

 pinisessa vyohykkeessa (1910). Enwald sanoo kivitaskun 

 Kuusamossa ja Kuolajarvella yleiseksi. Finnila tapasi 

 linnun „yleisena" pohjois-Kuolajarven tuntureilla, niiden 



