48 Merikallio, Oulangan seudun ja Kaakkois-Kuolajarven linnusto. 



mainitut rastaslajit. Mitaan erityisia mielipaikanlaatuja en 

 voinut huomata. Sita tapasi niin manty-, kuusi- kuin koivu- 

 metsissakin, niin asutuilla seuduin kuin sydanmaillakin, niin 

 vesien rannoilla kuin vedettomissakin seuduin. Ehkajonkun- 

 laista mieltymysta aukeiden seutujen, kuten vesien, viljelys- 

 maiden y. m. s., laiteisiin oli huomattavissa (esim. Oulangan 

 suistossa ja Karjalansuvannolla jotenkin yleinen). Pesaloy- 

 toja ei tehty. Muutamia kertoja tavattiin hatailevia emia. 

 Enwald tapasi rakattirastaan Kuolajarvella 24/6, 1882, 

 Fin nil a Kitkajoella 23/7, 1910. Wasenius tapasi linnun 

 pari kertaa (Suorajarvi, Oulanka) seka loysi 3/6 pesan, 5 

 munaa, tulvametsasta Oulangan Kiskonniemelta n. 10 m kor- 

 kealta kuusesta. (Finnilan mukaan oli laji „sangen ylei- 

 nen" pohjois-Kuolajarvella). 



(Turdus torquatus L. — Sepelrastas.) 



Toht. E. Waseniuksen munakokoelmassa (Helsin- 

 gissa) on (Finnilan mukaan) pesa, joka on ilmoituksen mu- 

 kaan taman lajin ja peraisin Sallasta (v. 1900)^). Lagus 

 mainitsee sepelrastaan Kuusamosta. Czarnecky on ta- 

 vannut ja ampunut yksinaisen $:n Kuusamossa. 



5. Erithacus rubecula (L.). — Punarintasatakieli. 



Vaikka punarintasatakielen pohjoisimmat loytopaikat 

 maassamme nykyisten kirjallisuustietojen mukaan (vrt. esim. 

 „Suomen Luurankoiset" ja „Nordens Faglar") ovat verrat- 

 tain kaukana Lapin rajoilta (Hailuoto, Haukipudas, Pudas- 

 jarvi, Sotkamo), loytyi tata lajia useita kertoja alueella seka 

 Kuusamon puolella etta myoskin kerran Kuolajarvella. Kuusa- 

 mossa tapasin Paanajarvella punarintasatakielta, laulavia 

 koiraita, kolme eri kertaa: 20/6 Mestarin mokin luona (Lep- 

 palan ja Mantyniemen valilla) jarven pohjoisrannalla, 21/6 

 Niskakoskella lahalla Karjalan rajaa, ja saman paivan illalla 



^) Sen pesa-aineista mainitaan m. m. Pteris aquilina, joka on 

 Kuolajarvella maist. Pesolan mukaan tuntematon. 



