Acta Societalis pro Fauna et Flora Fennica, 48, N:o 2. 41 



Kulttuurin vaikutus elaimistoon. 



Ihmisen havittava vaikutus on taallakin, niin 

 harvaanasuttuja seutuja kun ne ovatkin, jo voimakkaan jal- 

 jen painanut varsinkin suurimettavaisiin. Ma Java 

 on taalta, samoinkuin muualtakin Suomesta, havinnyt suku- 

 puuttoon. Kuitenkin ovat nama seudut olleet majavan vii- 

 meisia turvapaikkoja maassamme. Peuraja susikin ovat 

 saaneet siirtya muualle, jalkimaisen vain harvoin talvisin 

 enaan nayttaytyessa. Ankarasti on ihmisen vaino myos 

 vahentanyt kallisnahkaisten naatien ja hirvienkin luku- 

 maaraa. Jalkimaisten on vaikea naissa runsaslumisissa seu- 

 duissa vainoojiltaan sailya. Verrattain runsaasti tavataan 

 viela ahmaa ja karhuakin seka vesien varsilla sauk- 

 koa. Varsinkin Kitkan alue jyrkkine kuruineen ja lehtorin- 

 teineen on viela karhun parhaita lymypaikkoja. Pienemmat 

 imettavaiset (janis, karppa, kettu, lumikko, orava y. m.) 

 ovat vahemmin ihmisen vainoamisesta hairiytyneet. 



Kulttuurin havittava vaikutus ei siivellisiin met- 

 san asukkaisiin ole niin voimakkaasti tuntunut, kun 

 seudun metsatkin suureksi osaksi ovat koskemattomia. 

 Kuitenkin on metsastyksen vaikutuksesta, paitsi kana- 

 lintujen, eraiden vesilintujenkin, varsinkin jout- 

 senen ja pilkkasiiven (Oidemia fiisca) lukumaara suu- 

 resti vahentynyt ja pesimisalueet rajoittuneet. 



Mukanaan on ihminen tuonut poisvaistyneiden 

 tilalle joko tahtoen tai tahtomattaan joukon elain- 

 lajeja. Edellisista on huomattavin poro, jota alueella loy- 

 tyy hyvin runsaasti. Harvoin taas nakee hevosia, lehmia 

 tai lampaita naissa harvaanasutuissa seuduin, edellisia jos- 

 kus etempanakin ihmisasunnoilta. Koirat pidetaan kiinni. 

 Jalkimaisia ovat raystas-jahaarapaaskynen, leivo- 

 nen, harakka, kotivarpunen, peltosirkku, kelta- 

 sirkkujapeltopyy. 



