Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 48, N:o 2. 37 



Jyrkat kallioseinamat ja hiekkatormat, 

 joita ei loydy kuusialueella, luovat myos vaihtelua: 



Clivicola riparia (ehka vahan kuusialueella) 

 Falco peregrinus (ehka vahan kuusialueella) 

 Bubo bubo (vahemmin kuusialueella). 



2. Kuusialueelle ominaisia lajeja ovat; 



Turdus musicus (tasaisemmin ja vahan runsaammin kuin muualla) 

 Phylloscopus trochilus (vahan runsaammin) ' 



Pinicola enucleator (ehka runsaammin ) 

 Perisoreus infaustus (ehka runsaimmin ) 

 Pandion halietus (ehka runsaampi; kalarikkaita jarvia) 

 Bonasa bonasia (runsaammin kuin pohjoisella alueella) 

 Tetrao tetrix (runsaimmin) 

 Mergus albellus (ei pesi Oulangan, mutta runsaammin viela 



pohjoisella alueella) 

 Sterna macrura (ei loydy Oulangan alueella). 



3. Pohjoisclle alueelle ominaisia ovat useat t u n t u r i- 

 1 i n n u t: • 



Plectrophanes nivalis 



Calcarius lapponicus (ehka muuallakin ?) 

 Lagopus mutus 

 Eudromias morinellus. 



Kun pohjoinen alue myos on mantyalue, niin loy- 

 tyvat silla kuusialueen vastakohdaksi samat „mannynsuosi- 

 jat" kuin edella Oulangan alueella ominaisina on mainittu. 

 Kuitenkaan ei mustankirjavaa paarmalintua nakynyt taalla 

 (sekametsan suosija?). 



Soiden ja jarvien vahyys aikaansaa, etta taalla 

 hanhi, joutsen ja kurki ovat viela harvalukuisempia, samoin- 

 kuin useimmat avoveden linnut. 



Sensijaan lienee vastapainoksi ihmisenvaikutus 

 pienin, mika seikka tuntunee useiden elainten levene- 

 misessa (vaikkakaan se ei ole paassyt edella mainittujen 

 ihmispakoisten elainten levenemisessa paljon vaikuttamaan). 

 Niinpa ovat kotka ja karhu taalla runsaimmat. 



