Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 48, N:o 2. 35 



Luettelo: 

 Turdus musicus (jot. yl. — runsasl.) 

 Turdus pilaris 



Ruticilla phoenicurus (jot. yieinen) 

 Phylloscopus trochilus (yieinen) 

 Parus cinctus (yieinen) 

 Parus borealis (jot. yl. — harval.) 

 Anthus trivialis (yieinen) 

 Loxia curvirostra (hyvin harval.) 



Pinicola enuclcator (hyvin. harval.; epavarma tyyppilintu) 

 Pyrrhula rubicilla (hyvin harval.) 

 Fringilla coelebs (sekamets. jokivarsilla yieinen) 

 Fringilla montifringilla (yieinen) 

 Acanthis linaria (yieinen) 



Perisoreus infaustus (harv. — hyv. harv.) 

 Muscicapa grisola (hyv. harval.) 

 Cucalus canorus (hyv. harval.) 

 Falco aesalon (hyv. harval.) 

 Archibuteo lagopus (hyv. harval.) 

 Pandion haliaetas (hyv. harval.) 

 Bonasa bonasia (jot. yl. — harval.) 

 Tetrao urogallus (harval. — hyv. harval.) 

 Tetrao tetrix 

 Lagopus lagopus 

 Telkka, isokoskelo ja herna (pesa etup. haavan ontoissa). 



Lehtojen linnusto oli kokoomukseltaan jokseenkin 

 samallainen kuin paksusammalisen metsan. Joitakin eroja 

 kuitenkin nayttaa olevan. Niinpa loytyivat etelaiset lajit 

 punarintasatakieli ja peukaloinen vain taalta. Punatulkkukin 

 nayttaa niita suosivan muiden kuusimetsien rinnalla. Kun 

 lehdot yleensa olivat paksusammaleisia metsia tiheammat, 

 niin karttavat metsakirvinen ja harmaapaarmalintu naita met- 

 sia entista enemman. 



Elaintieteellisia ala-alueita. 



Tutkimallani alueella voidaan lintumaantieteellisesti sel- 

 vasti eroittaa kolme eri osaa: etelainen Oulangan alue, 

 keskinen kuusialue ja pohjoinen Kutsan-Tennion 

 alue. Eron aikaansaavina tekijoina ovat ensi sijassa kuusen 



