20 Merikallio, Oulangan seudun ja Kaakkois-Kuolajarven linnusto. 



mattaita ja aiheuttaa ruiisaan heina- ja sarakasvun („paise- 

 niityt"). Myos voidaan jangan liki juokseva vesi johtaa 

 tammilla ja ojiakin kaivamalla jangalle („vesilaskuniitty"). 

 Ennen heinantekoa lasketaan vesi jalleen pois. Vetta on 

 niilla 2—3 dm paksulta, ja kasvavat ne erinomaisen runsasta 

 ja tiheaa saraikkoa (etup. C. filiformis, C. rostrata, C. vesi- 

 carta, C. chordorrhiza). Naita niitetaan joka vuosi ja ne 

 ovat usein penikulmien takaisten asukkaitten paarehulahteita. 



Varsinaisia niittyja tavataan monin paikoin varsin- 

 kin suurempien jokien Oulangan, Kiitsan ja Tuntsan varsilla. 

 Osaksi niityt ovat lahinna n. s. tulvaniittyjen luonteisia, 

 osaksi taas nummimaisia n. s. raivioniittyja, jotka osoittavat 

 niiden alkujaan olleen metsia. Leimaa-antavana niilla usein 

 on kuUero (Trollius), jonka kukat usein pukevat rannat 

 keltaiseen vaippaansa, tai paikoin, esim. Kutsan varsilla, 

 naille pohjoisille jokivarsille tyypillinen angelmalaji (Thalic- 

 ^rum s/mp/gx^ ja pulskaneilikka (Dianthus siiperbus). Runsaasti 

 on muutamia heina- ja sara-lajeja: Anthoxanthum, Phleum 

 alpinum, Festuca ovina, Carex sparsiflora seka ruohoja, ku- 

 ten Selaginella, Polygonum viviparum, pohjoinen poimulehti- 

 laji Alchemilla glomerulans, Veronica longifolia, Cerastium 

 triviale y. m. 



Kasvistoltaan mielenkiintoisia, suurelaimistoltaan sensi- 

 jaan koyhia, joskin mielenkiintoista, ovat k a 1 1 i o s e i n a- 

 mat. Usein ovat kalliot jokseenkin avoimet, toisinaan taas 

 kasvaa penkereilla harvakseen puita (mantya, kuusta, koi- 

 vua); pensaskasvullisuus on runsas (Salix glauca, S. hastata, 

 kataja, Ribes rubrum, Daphne). Huomattava eroitus on kas- 

 viston kokoumuksessa kuivemmilla ja lampoisemmilla, etelaan 

 avoimilla rinteilla seka tuoreemmilla, joskus kosteahkoilla, 

 viileilla, pohjoiseen avoimilla rinteilla. Useilla tallaisilla 

 seinamilla, kuten Pyhankurun ja Hirveankallion, on keskitty- 

 nyt pohjoissuomalaisen kasviston lisaksi suuri osa siita 

 kalliokasvillisuudesta, mita Lappi voi tarjota (Salix reticu- 

 lata, Dryas, Arnica alpina, useita Saxifraga-\2i]e']2i y. m.); 

 toiselta puolen loytyy taalla etelaisiakin lajeja (vaarain, man- 

 sikka y. m.). 



