18 Merikallio, Oulangan seudun ja Kaakkois-Kuolajarven linnusto. 



saa parhaan kasityksen tunturien ja korkeitten vaarojen 

 laajanakoisilta huipuilta. Jos tallaisesta ylhaisesta asemasta 

 katseesi eri ilmansuunnille liitaa, niin kohtaa se alueen 

 keskiosissa tuon vihreyden tummana, ja jonkun matkaa voi 

 silma eroittaa siita suippoina karkina esiintyontyvien kuu- 

 sien latvat ja kuusien joukkoon siroitettujen koivujen 

 vaalean vihreyden, mutta kauempana sulaa kaikki yhdeksi 

 vihreaksi, lopulta kadoten taivaanrannan hamaryyteen tai 

 etaisten tunturien rinteille. Olet kuusialueella, joka tayttaa, 

 mannyt olemattomiin syrjayttaen, koko alueeseen kuuluvan 

 etelaosan Kuolajarven pitajaa, Kutsaa, Aapajarvea ja Satia- 

 navaaraa myoten, seka koilliskulman Kuusamoa ^). Jos 

 sopivalle paikalle kiikarisi suuntaat, voit ehka myos saada 

 silmiisi yksinaisen viljelystaplan rakennuksineen. Ainoastaan 

 lounaisessa kolkassa Savinan ymparisto ja koillisessa Sie- 

 mingin lahin seutu ovat mannyn hallussa. Myos Kutsan 

 pohjoispuolella oleva osa, Aapa- ja Kuolajarvien ja toiselta 

 puolen Pyhakurun suu — Kynsitunturi-linjan vali on kuusen 

 valtakuntaa, muu osa mannyn. 



Metsatyypeista ovat tavallisimmat kuusta kasvavapaksu- 

 sammalinen ja mantya kasvavat Calluna- ja Cladonia- seka 

 vahemmassa maarin mustikka- ja Empetrum-tyyTpit. 



So it a on alueella vahemman kuin ymparistossa ja 

 lisaksi ovat ne pienenpuoleisia. Ne ovat paaasiassa lettojen 

 luontoisia, minka taalla aiheuttaa paitsi lihava maapera myos 

 valuva ravintorikas pohjavesi. Metsaa kasvavista soista on 

 tyypillisia korpia ja rameita vaiian, Maan lihavuuden vuoksi 

 ovat useimmat korvista lehtojen luontoisia. Rameissa taas 

 tapaamme lukuisia valimuotoja rameitten ja lettojen valilla. 



Lettoja ja lettoniittyja on taalla sellainen kirjavuus, 

 etta se hakee vertaansa muualla Suomessa. Maist. V. P e- 

 solan mukaan ^) voidaan ne jakaa kuuteen paatyyppiin, 

 joista ornitologisesti huomattavina mainittakoon: 



') Kuusen levenemis- y. m. seikkoja on taalla erikoisesti tutki- 

 nut maist. K. Airaksinen, jolta tassa mainitut tarkemmat tiedot kuusen 

 ja mannyn levenemisesta on saatu. 



2) Muuallakin, kun on kysymys kasviston yksityiskohdista, pe- 

 rustuvat tiedot useimmiten Pesolan tutkimuksiin. 



