Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 48, N:o 2. 15 



Savea puuttuu (paitsi Kutsan ja Pesisioivan valilla 

 Venajan puolella). 



Ilmasto. Ilmastoon vaikuttaa ratkaisevasti seudun poh- 

 joinen sijaitsevaisuus seka myos sen korkeus. 



Vuoden keskilampo on n. — 1° C. ( — 1° C isotermi 

 kulkee alueen etelaosan poikki), joten a!ue kuuluu arktiseen 

 ilmastovyohykkeeseen. Laheisen Vienan meren vaikutus 

 ilmastoon tuntuu jossakin maarin niin etta lammon vuotui- 

 nen vaihtelu on 27° eli sama kuin Pohjanlahden perukassa. 

 Sama laheisyys yhdessa korkeuden kanssa vaikuttanee 

 myos alueen sademaaraan, joka lienee (tarkempia mittauk- 

 sia puuttuu) verrattain suuri (Suomen kartaston 1910, mu- 

 kaan 450 — 500 mm). Talven vahva lumipeite (asukkaitten 

 iimoitusten mukaan paljon suurempi kuin laheisessa Ita- 

 Karjalassa) sulaa tuntureilta ja kurujen syvanteista vasta 

 myohaan kesalla. Painvastoin lienevat samojen syvanteiden 

 pohjoisrinteet keskikesalla erittain lapimia kohtia. Paana- 

 jarven pohjoisrannalla ehtii ohra n. viikkoa varemmin 

 eikattavaksi kuin muualla Kuusamossa ja kuumuutta osoit- 

 tavat myos asuntojen seinamat, joiden oksista pihka on 

 palanut. 



Vcsistot. Maanselka jakaa alueen vedet kahdelle puo- 

 lelle. Kun mainittu vedenjakaja kulkee aivan alueen lansi- 

 laitoja myoten, kuuluu alue siten paaasiallisesti itaiseen 

 Koutajarven vesijaksoon, jonka vedet purkautuvat Vienan- 

 meren perukkaan, Kantalahteen. Rajan taakse vedet taalta 

 valuvat paaasiassa pitkin Tuntsan, sen lisajoen Kutsan ja 

 Oulangan uomia. Oulangan vedet keraantyvat ensin pitkaan 

 ja kapeaan Paajarveen ja virtaavat sielta myohemmin Tunt- 

 saan yhtyneina Koutajarveen. Varemmin on jo Kutsa yhty- 

 nyt Tuntsaan. Vain pieni luoteiskolkka valuttaa vetensa 

 Salla- ja Kuolajokea myoten Tenniojokeen ja edelleen Kemi- 

 jokea myoten Pohjanlahteen. 



Jarvien runsauteen nahden on alue ikaankuin valimuoto 

 jarvirikkaan Kuusamon ja jarvikoyhan Sodankylan Lapin 



