Acta Societatis pro F?una et Flora Fennica, 48, N:o 2. 59 



Paitsi tallaisia pesapaikkoja ovat tiedonantojen mukaan 

 koskien varsilla olevat myllyt mieluisia pesapaikkoja. Avento- 

 joen niskassa oli Ollilan myllyssa kesalla 1917 pesa, josta 

 pojat lahtivat n. 5 7 lentoon. Pesa sijaitsi myllyn seinassa 

 olevassa sammalmattaassa. Kasikosken myllyssa on myos 

 olliit monena kesana pesa, jonka linnun kerrotaan itse sam- 

 malia kantamalla rakentaneen (Nivala). 



Kiutakonkaalla (2/7) oli koskikaralla luoksepaasematto- 

 massa kallioseinassa, eraan vetta tihkuvan luolan pimeassa 

 katossa olopaikka (ehka myos pesapaikka). 



Talvellakin asustaa koskikara ilmoitusten mukaan alu- 

 eella, sen jaatymattomissa koskissa. Sellaisia koskia ovat 

 m. m. Kiveskoski („kymmenia lintuja"), Savinan kosket ja 

 Kasikoski, 



Enwald ei mainitse koskikaraa taalta, Finnila 

 tapasi sen (1910) Jyravalla (samoin 1914 pohjois-Kuolajar- 

 vella useissa koskissa). Airaksinen mainitsee sen Ou- 

 langan koskilta 15 6, 1914 ja Jukkuukoskelta Tuntsalla. 

 Wasenius mainitsee seuraavat havainnot: 



8/6, 1 kpl. lentaen Saarikoskella; s:n Harjakoskella. 

 Vanhoja pesia Kaylokoskella ja Peurakoskella. 



21/6, 2 kpl. myllylla Pohjolan luona Kuusinkijoella. 



26/6, Niskakoskella, Paanajarven itapaassa. 



Etelampanakin Kuusamossa pesii koskikara. 



16. Regulus cristatus Koch. — Hippiainen. 



Hyva linnuntuntija, talokas Alpertti Heikkila, Sovajar- 

 velta kertoi kerran syksylla tavanneensa eraan oudon, erit- 

 tain pienen linnun (pienemman tiaista ja urpiaista) havumet- 

 sassa. Lintu, joka oli hyppinyt puussa oli ollut niin kesy, 

 etta han oli kepilla saanut sen lyotya kuoliaaksi. Linnulla 

 oli ollut keltainen piirto otsassa. Hanen selostuksensa an- 

 toivat selvan kuvan hippiaisesta. 



