62 Merikallio, Oulangan seudun ja Kaakkois-Kuolajarven linnusto. 



20. Certhia familiaris L. — Puukiipija. 



Yli 10 vuotta sitten on Leinonen (Vuorijarvella) tavan- 

 nut kevaalla soitimessa ollessaan palometsassa Voittotun- 

 turin sivussa puukiipijan. (Voittotunturi on Venajan-Karjalan 

 puolella rajaa). Tapaamansa linnun ominaisuudet sopivat 

 taysin puukiipijaan. 



21. Alauda arvcnsis L. — Peltoleivonen. 



Kivenpuottajainen, kivenpuottaja, (kivenvika, 

 1 e i V n e n). — Leivosen kansan kayttamat nimet, leveneminen y. m. 

 seikat ovat askettiiin olleet maassamme tavallista yksityiskohtaisem- 

 man kasittelyn alaisena (J. A. Palmen: Sanglarkan, Finlands Jakt- 

 tidskrift, 1916 N:o 12). Tutkimallani alueella yleisesti kaytetty nimitys 

 kivenpuottajainen ja kivenpuottaja on uusi lisa entiseen 

 nimivarastoon. Edellinen muoto oli jonkin verran etelaisempi, esiin- 

 tyen yksinomaisena Kuusamon puolella seka yhdessa jalkimaisen 

 kanssa Kuolajarvella Kutsaa myoten. Sen pohjoispuolella oli kiven- 

 puottaja ainoa tapaamani nimi. Kivenvika ja leivonen tun- 

 nettiin edellisten nimien ohella, edellinen Sakkilanjarvella, jalkimainen 

 OUilassa ja Vuosnajarvella (edellisessa paikassa koulukirjan mukaan). 



Peltoleivonen loytyi, mita en ollut odottanut, tutki- 

 mallani alueella harvalukuisena kaikilla viljelysmailla. Vain 

 aivan pienille tai juuri raivatuille, viela aivan heikosti vil- 

 jellyille tiloille se ei ollut katsonut kannattavan asettua. 

 Niinpa se ei ole asettunut Auhdin 34 vuotta vanhaan kruu- 

 nuntorppaan, nahtavasti viljelysten pienuuden takia. Kaynyt 

 se kylla siella oli. Samoin se ei myoskaan pesi Mantynie- 

 men metsanvartijatorpan luona Vahasiemingissa. Torppaa, 

 jonka viljelysalueen ala on n. 20,000 m^, on 7 vuotta asuttu. 

 Viljeltyna tasta alasta on kuitenkin vain muutamia aivan 

 pienia laikkia. Ne ovat ohran (n. 130 m^) ja perunan (n. 

 80 m^) hallussa. Kesalla 1916 oli leivonen taallakin nayttay- 

 tynyt. Hidas se ei silti ole asuttamaan viljelysmaita, jos 

 niilla vain on tarpeellinen laajuus ja viljelys. Niinpa se on 

 Vuosnajarven yksinaisella seudulla kaukana muusta ihmis- 

 asutuksesta, Ylipeterin 7 v. vanhalla asuinpaikalla omistajan 

 ilmoituksen mukaan „aina" ollut. Raivattu ala kasitti taalla 

 20 ha. Se oli kuitenkin suurimmaksi osaksi vastaraivattua 



