122 Merikallio, Oulangan seudun ja Kaakkois-Kuolajarven linnusto. 



yksilon). Samana paivana han ampui $:n Kurtinjarvella. 

 21/6 pesi lintu kaytoksestaan paattaen eraalla lammella la- 

 hella Pohjolaa. Finnilan mukaan pesi lintu „yleisena" 

 pohjois-Kuolajarvella; m. m. han tapasi 20/6 kaksi poikuetta 

 C/a(ion/a-kankaalla. Enwald tapasi linnun Kuusamossa 

 Kitkalla 23/6 luultavasti pesivana. (Pesii etelampanakin 

 Kuusamossa). 0. Stenberg tapasi kes. 1907 taman lajin 

 yhdessa suokulaisen ja liron kanssa russakan pyydystajana. 

 Yksi naista linnuista oli ollut useita vuosia tassa toimessa 

 (Fauna och Flora, 1909, s. 45). 



99. Totanus ochropus (L.). — Harmaajalkavakla. 



Odottamatonta oli tavata tata maassamme harvinaista 

 lintua kokonaista kahdeksan eri kertaa alueella, nim. 25/6 

 ja 1/7 Kitkajoella lahella Oulankaa, Oulangalla Ahvenperan 

 luona 1, 2 ja 9 7, Kiutakonkaalla 2/7 ja viimeksi Kuolajarven 

 puolella Nivajarvella 7/8. Linnun pesimisesta en saanut 

 tarkempaa selkoa, aivan luultavalta se kuitenkin naytti, 



Ahvenperassa heratti lintu retkikuntamme unestaan 

 laskeuduttuaan aivan rankisemme kohdalle joen rannalle ja 

 antaen voimakkaan ja karakteristisen aanensa soida hama- 

 ran kesayon hiljaisuuteen. Kitkajoella ja Ahvenperassa 

 esiintyi lintu korkealla lentaen ja „laulaen". 



Wasenius tapasi Kallungissa 6/6 harmaajalkaviklan, 

 joka istui vesiperaisella niitylla pienen mannyn latvassa. 

 „Suom. Luur." mukaan on lintu tavattu pesivana Kuusa- 

 mossa. Kemin Lapin itaiselle maakunnalle se sitavastoin 

 on entuudestaan tuntematon. 



100, Totanus glareola (L.). Liro. 



Liro (yleinen nimitys koko alueella), jankalintu (Alakitka). 



Liro oh alueen runsaslukuisin kahlaaja. Sen tapasin 

 kaikkialla, missa vain aukeita soita oli. My5s suurempien 

 suottumien jokien, Oulangan, Kitkan ja Tuntsan rannoilla 

 sita tapasi, mutta, ainakin suurimmaksi osaksi, „irtolaisina". 

 Paikanlaatujen valinnassa se muistutti suuresti mustaaviklaa. 



