162 Merikallio, Oulangan seudun ja Kaakkois-Kuolajarven linnusto. 



selityksen mukaan paatin vanhaksi isoksilokiksi. Myohem- 

 min sain tietaa, etta nimismies Vaino Vanhala oli saanut 

 saman linnun nahtavakseen ja tutkinut sen „pormestariksi". 

 Jo varemmin on Leinonen ampunut lumen aikana poika- 

 pukuisen isonlokin, joka hanella oli ollut taytettyna. Saman 

 henkilon mukaan oli Kuolajarvelta viety silloiselle Kuola- 

 jarven kunnanlaakarille toht. Vartiovaaralle taytettavaksi 

 lokki, jonka Leinonen otaksuu myos olleen saman lajin kuin 

 edellisetkin. 



Myos Tuutikylassa on isolokki tavattu viime kevaana 

 (1917) (Eetu Nivala). Syksylla 1915 oli samassa paikassa 

 toinen ammuttu. 



130. Larus iuscus L. — Selkalokki. 



Tavattu lapikulkumatkoillaan siella taalla alueella'(ks. 

 mita kalalokin yhteydessa tasta lajista on sanottu s. 161). 



En w aid ei tavannut sita taalla. Kun Wasenius 

 sanoo tavanneensa „yksinaisia lintuja kaikilla suuremmilla 

 Oulangan varrella olevilla jarvilla" niin tarkoittaa han luul- 

 tavasti Venajan-Karjalan suuria jarvia. 



(Fin nil a tapasi yhden linnun Tenniojarvella 9/7. K 

 H an n in e n ■ vaittaa sen pesivan Kuusamossa, josta sen 

 Lagus myos mainitsee.) 



131. Stcrcorarius pomarinus (Temm.). — Leveapyrstoinen 



raiska. 



„Suomen Luurankoisten" mukaan on leveapyrstoinen 

 raiska tavattu Kuolajarvella 11/10, 1902 ja 26/9, 1903. 



Alakitkan seutuvissa on Kyngas kerran nahnyt „kihun" 

 1. „paskanpiinaajan" (Stercorarius species) (joksi lintua Nor- 

 jassa Vuoreijassa kutsuttiin). Mika raiskalaji oli kysymyk- 

 sessa, on epatietoista. Ennemminkin on samallainen lintu 

 taalla tavattu. 



132. Stcrcorarius longicauda Briss. — Tunturiraiska. 



Metsanhoitaja H. R. Sandberg'in mukaan (Palm. Ark.) 

 esiintyi tunturiraiska 1881 toukokuun lopulla ja kesakuun 



I 



