Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 48, N:o 2. 99 



Kanahaukan tapasin muutamia kertoja alueella. Oulan- 

 galla, Aitaniemessa, nain 1/7 samassa paikassa kuin edella- 

 mainitun varpushaukan, tamankin lajin. Hetken se viivahti 

 eraassa korkeassa kelomannyssa. Painotunturilammella loy- 

 sin 17/7 Geranium- Dry opteris-lehdosta, isosta, poikkilatvai- 

 sesta n. 22 m korkeasta kuusesta pesan, jossa oli 1 jo 

 lentokykyinen poika. Pesa oli huolimattomasti kokoon ky- 

 hatty, valuen kahtapuolta maahan. Pesaaineksina oli kay- 

 tetty lapimitaten 72—^/4 cm vahvoja, etupaassa kuusen, 

 vahemmin lepan oksia. Joukossa oli joitakin tuoreita kuu- 

 senoksia. Kaytetyn saaliin jatteista huomasin ruokalistaan 

 kuuluneen janiksen, oravan, hiiriaispollon (Surnia ulula), 

 teiren, koirasmetson ja jonkun viklalajin. 2/8 kuulin Pieruma- 

 jarvella lentopojan emaltaan ruokaa vaativia aania. 9/8 loysin 

 Janiskonkaalta kanahaukan pyrston. 



Wasenius ja Enwald eivat mainitse kanahaukkaa. 

 (Fin nil a tapasi sen kaksi kertaa pohjois-Kuolajarvella. 

 Tavataan etelampana Kuusamossakin.) 



68. Buteo buteo (L.). — Hiirihaukka. 



13/7 lensi Ruokovuoman paiseella kuusimetsassa mel- 

 kein pahki minuun hiirihaukka. On ennen tuntematon 

 Kuolajarvelta. (Kuusamossa tavattu ja pesinytkin, Hanninen, 

 Valtavaara). 



69. Archibuteo lagopus (Briinn.). — Piekanahaukka. 



(Ks. mita kanahaukan kansan kayttamista nimista on sanottu. 

 Finnila ja Airaksinen mainitsevat pohjois-Kuolajarvella nimeksi 

 „piekanahauka n")- 



Piekanahaukka on ehka yleisin alueen isoista haukoista. 

 Tapasin sen muutamia kertoja alueella. 21/7 nain etempaa 

 Paanajarvella Niskakosken luona ison haukan, joka nahta- 

 vasti oli tama laji, kaksi kertaa katoavan kalliorinteelle, 

 jossa linnulla luultavasti oli pesa. 19 7 tapasin linnun Hosi- 

 jarvella Ahvenojan suussa. 21/8 leijaili 2 lintua Janisjarvella. 

 22/7 nain taas piekanahaukan lentavan Vuosnajoella. Pesi- 



