102 Merikallio, Oulangan seudun ja Kaakkois-Kuolajarven linnusto. 



kuulin. Etta se kykenisi aikuisen poron tappamaan tuntuu 

 kummalliselta, mutta asia, niin vaitetaan, on varmasti useita 

 kertoja todettu. Tallaiset tapaukset kuulunevat kuitenkin 

 harvinaisiin poikkeuksiin. 



Sakkilanjarvella kerrottiin ennen kokkoa pyydet}^ k5y- 

 della, joka asetettiin lammaslauman lahistolle. Kun lintu 

 istui koydelle, niin kadotti se tasapainonsa jaaden riippu- 

 maan kynsistaan ja kykenematta tasta asemasta vapautu- 

 maan. 



Waseniuksen mukaan on „kokko" vuosittain aina 

 n. 9 V. sitten pesinyt Mantylammen luona Halla- ja Soijun- 

 vaaroilla. Kun siella olevat korkeat hongat myohemmin 

 havitettiin, katosi kokkokin sielta yhdessa toisten isompien 

 petolintujen kera. Myos Valtavaaran pohjoispuolella pitaisi 

 linnun pesia. (Fin nil a tapasi linnun kaksi kertaa pohjoi- 

 sempana (1914), samoin Enwald useita yksiloita 4/7 ja 10/7, 

 1882). Vanhalan mukaan ammutaan lintua harvoin Kuola- 

 jarvella, keskim. noin joka toinen vuosi. 



71. Haliaetus albicilla (L). — Merikotka. 



Vuorijarvella (Lauri Salmela) kerrottiin siella saadusta 

 „t u n tu r i k o k o s t a", joka m. m. oli „valkiapainen ja suu- 

 rempi kuin tavallinen kokko". Oliko lintu todella meri- 

 kotka, en voinut annettujen selitysten nojalla varmuudella 

 ratkaista. 



72. Pandion haliaetus (L.). — Kalasaaski. 



Saaskelainen (yleinen nimitys), myos kalakokko (Ala- 

 kitka ). 



Kalasaaski vetaa piekanahaukalle vertoja yleisyydessa. 

 Tapasin sen seitseman eri kertaa alueella; 28/6 Kantajar- 

 vella, Valtavaaran pohjoispuolella (1 kpl. kalasteli), 23/7 

 alemmalla Noukajarvella (1 kpl. lensi kala kynsissa), 19/7 

 Hosijarvella (1 kpl. etempana lensi), 20/7 Vuosnajoella (pesa- 

 loyto; ks. jalempana), 25/7 Siemingin Rytilammella (1 kpl.), 

 26/7 lahella Kutsaa (1 kpl.), 2/8 Suonimajarvella (1 kpl. 

 kalasteli). 



